КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2026 року справа №320/8178/26
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. № 10, адреса для листування: 08001, Київська обл., смт. Макарів, вул. Варшавська, 3б, код ЄДРПОУ 22933548) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Зміст позовних вимог та процесуальні дії у справі.
ОСОБА_1 звернувся у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:
- Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо перерахунку та виплати пенсії в сумі 34 535,50 грн. ОСОБА_1 з 01.01.2026 із застосуванням коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».
- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок та поновити виплату ОСОБА_1 пенсії в сумі 54 715,02 грн, призначеної на підставі рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.04.2022 у справі №640/30882/20 з 01.01.2026 без обмеження її розміру, шляхом застосування коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану» та із врахуванням раніше виплачених сум.
- Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення пенсії за один місяць в повному розмірі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 року відкрито провадження у адміністративній справі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Зазначає, що на підставі постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2016 у справі №361/5060/2016-а йому з 21.07.2016 призначено пенсію відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (у редакції Закону №2663-III від 12.07.2001) у розмірі 90 % від суми заробітної плати. Також позивач вказує, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №640/30882/20, яке набрало законної сили 18.05.2022, відповідачем з 13.12.2019 проведено перерахунок та виплату пенсії за вислугу років у розмірі 54 715,02 грн довічно, виходячи з 90 % суми місячної заробітної плати, без обмеження максимальним розміром пенсії. Разом з тим, як зазначає ОСОБА_1 22.01.2026 отримав пенсію у розмірі 34 535,50 грн. З інформації, наданої через особистий електронний кабінет Пенсійного фонду України, йому стало відомо, що з 01.01.2026 відповідачем проведено перерахунок розміру виплати пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», внаслідок чого до виплати визначено суму 34 535,50 грн із застосуванням відповідних коефіцієнтів. Позивач вважає, що такий перерахунок пенсії проведено відповідачем всупереч вимогам Конституції України, законодавства у сфері пенсійного забезпечення та загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, а також положенням Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII.
21.05.2026 року від уповноваженого представника Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов письмовий відзив на позовну заяву.
Позиція відповідача зводиться до того, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У відзиві зазначено, що виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №640/30882/20 та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2023 позивачу проведено перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром у розмірі 90 % місячної заробітної плати, визначеної довідкою Генеральної прокуратури України від 07.11.2019 №18-178зп, унаслідок чого розмір пенсії склав 54 715,02 грн. Відповідач зазначив, що 27.01.2026 позивач звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про виплату пенсії без обмеження її розміру та без застосування понижуючих коефіцієнтів з 01.01.2026. На думку відповідача, органи Пенсійного фонду України зобов`язані діяти на підставі та у спосіб, визначені Конституцією України, законами України та актами Кабінету Міністрів України, які є обов`язковими до виконання. У зв`язку із введенням воєнного стану та на виконання статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», яка є обов`язковою для застосування органами Пенсійного фонду України. Відповідач зазначив, що зазначеною постановою встановлено порядок застосування обмежувальних коефіцієнтів до пенсій, призначених за спеціальними законами, зокрема Законом України «Про прокуратуру», якщо їх розмір перевищує десять прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. При цьому коефіцієнти застосовуються лише до частини пенсійної виплати, яка перевищує встановлений рівень та не забезпечена страховими внесками. Також відповідач зазначив, що положення постанови №1778 прийняті з урахуванням особливостей правового режиму воєнного стану, необхідності забезпечення збалансованості державного бюджету та фінансування соціальних виплат за рахунок наявних фінансових ресурсів держави. У зв`язку з наведеним відповідач вважає, що перерахунок та виплата пенсії позивачу з 01.01.2026 із застосуванням коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025, здійснені правомірно та в межах наданих законом повноважень, а тому підстави для задоволення позову відсутні. 
Окремо суд вважає необхідним зазначити, що на момент ухвалення рішення відповідач надав необхідні докази витребувані ухвалою суду, а саме: належним чином засвідчені копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Встановлені судом обставини.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
На підставі постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2016 у справі №361/5060/2016-а позивачу призначено пенсію за вислугу років з 21.07.2016 відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 (у редакції Закону №2663-ІІІ від 12.07.2001) у розмірі 90 % від заробітної плати.
Згідно з протоколом №2908 від 16.12.2016 ПТК «Призначення пенсії» Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України, ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У протоколі зазначено дату народження позивача 22.05.1972, дату звернення за призначенням пенсії 21.07.2016, загальний стаж роботи 26 років 5 місяців 5 днів та визначено розмір пенсії у сумі 4 420,24 грн. Пенсію призначено довічно.
Відповідно до розпорядження Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 16.12.2016 на виконання постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2016 у справі №361/5060/2016-а ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» з 21.07.2016. Розмір пенсії до виплати визначено у сумі 21 354,44 грн, що становить 90 % від заробітку.
Згідно з довідкою Генеральної прокуратури України №18-107зп від 11.07.2016, виданою для призначення пенсії, посадовий оклад прокурора відділу становив 2 909,00 грн, класний чин – 135,00 грн, надбавка за вислугу років – 872,70 грн. Загальний розмір заробітної плати, що враховується для призначення пенсії, визначено у сумі 23 727,15 грн.
Відповідно до довідки Генеральної прокуратури України про складові заробітної плати, яка є додатком до довідки №18-107зп, наведено відомості про посадовий оклад, надбавки, премії та інші виплати, що враховувалися при визначенні заробітку для призначення пенсії. Загальний заробіток, врахований для обчислення пенсії, становить 23 727,15 грн.
Згідно з довідкою Офісу Генерального прокурора від 15.09.2020 №21-878зп, виданою на ім`я ОСОБА_1 , розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії за відповідною посадою прокурора відділу станом на 26.09.2020, складається з посадового окладу, надбавок, премії та інших виплат. Загальна сума заробітної плати становить 60 794,47 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №640/30882/20, яке набрало законної сили 18.05.2022, зобов`язано провести перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі Закону України «Про прокуратуру» з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати без обмеження максимальним (граничним) розміром пенсії.
На виконання зазначеного судового рішення рішенням про перерахунок пенсії №932500181112 від 24.01.2023 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 13.12.2019. У рішенні зазначено, що основний розмір пенсії становить 54 715,02 грн та визначено періоди виплати пенсії у такому розмірі, починаючи з 13.12.2019.
Також рішенням про перерахунок пенсії №932500181112 від 28.02.2024 підтверджено, що основний розмір пенсії позивача від середньомісячного заробітку становить 54 715,02 грн, а виплату пенсії у такому розмірі визначено довічно з 01.03.2024.
22.01.2026 позивачем отримано пенсію у розмірі 34 535,50 грн. 
З інформації, наданої через особистий електронний кабінет Пенсійного фонду України, йому стало відомо, що з 01.01.2026 відповідачем проведено перерахунок розміру виплати пенсії із застосуванням постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».
Згідно з рішенням про перерахунок пенсії №932500181112 від 25.02.2026, розмір пенсії ОСОБА_1 визначено у сумі 54 715,02 грн. У документі наведено розрахунок зниження виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025, згідно з яким сума зниження складає 31 914,70 грн.
Відповідно до рішення про перерахунок пенсії №932500181112 від 26.02.2026, основний розмір пенсії позивача становить 54 715,02 грн. У рішенні наведено розрахунок застосування коефіцієнтів відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 та зазначено, що до виплати визначено пенсію у розмірі 34 535,50 грн.
Згідно з рішенням про перерахунок пенсії №932500181112 від 27.02.2026, розмір пенсії позивача становить 54 715,02 грн. У документі міститься розрахунок сум зниження пенсійної виплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 та зазначено, що сума пенсії до виплати становить 34 535,50 грн.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 10.02.2026 №8358-5627/В-02/8-1000/26, наданим за результатами розгляду звернення позивача від 27.01.2026 №ВЕБ-10001-Ф-С-26-052856, повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У листі зазначено, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №640/30882/20 та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2023 позивачу проведено перерахунок пенсії з 13.12.2019, а розмір пенсії на виконання судового рішення становить 54 715,02 грн.
У листі вказано, що з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 розмір пенсії ОСОБА_1 до виплати становить 34 535,50 грн.
ОСОБА_1 вважає, що застосування відповідачем постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 та виплата пенсії у розмірі 34 535,50 грн замість 54 715,02 грн суперечать вимогам Конституції України, законодавства у сфері пенсійного забезпечення та положенням Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII, тому звернувся до суду із даним позовом.
Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, застосовує такі норми законодавства.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною другою статті 64 Конституції України встановлено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.
Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ (далі - Указ №64/2022), у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Станом на день розгляду даної справи, воєнний стан в Україні продовжено до 05:30 2 серпня 2026 року.
Відповідне рішення закріплено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27 квітня 2026 року № 342/2026.
Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом №64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.
Статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено, що у 2026 році у період дії воєнного стану в Україні пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 №379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від №1778 від 30.12.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», пунктом 1 якої установлено, що у період воєнного стану у 2026 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 №379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,5
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,4
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,3
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,2
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, - 0,1.
Для осіб, пенсії яким призначено (перераховано) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, та які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», і в яких розмір пенсії, обчисленої відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, коефіцієнти застосовуються до відповідних сум перевищення пенсії, призначеної (перерахованої) відповідно до актів законодавства, зазначених в абзаці першому цього пункту, понад суму пенсії, обчислену відповідно до частини першої статті 27, абзацу другого частини першої статті 28 і статті 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до вказаної постанови Кабінету Міністрів України установлено, що у період воєнного стану у 2026 році коефіцієнти, визначені пунктом 1 цієї постанови, не застосовуються до пенсій (пенсійних виплат) осіб, які брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, брали безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також до пенсій в разі втрати годувальника, призначених членам сім`ї загиблих (померлих, зниклих безвісти) таких осіб.
Таким чином, положеннями статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та Постанови №1778 запроваджено тимчасове (на 2026 рік) застосування до призначених (перерахованих) пенсій (пенсійних виплат) коефіцієнтів зменшення пенсії, тобто вказаними положеннями законодавства фактично встановлено інше (додаткове) регулювання відносин, відмінне від того, що встановлено Законом України «Про прокуратуру», який є спеціальним у законодавчому регулюванні відносин у сфері пенсійного забезпечення працівників прокуратури.
Судом встановлено, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №640/30882/20 основний розмір пенсії позивача становить 54 715,02 грн. Водночас з 01.01.2026 відповідачем під час виплати пенсії застосовано коефіцієнти, визначені постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», унаслідок чого фактичний розмір пенсії до виплати склав 34 535,50 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, застосовуючи до пенсії позивача зазначені коефіцієнти, відповідач керувався положеннями статті 30 Закону України від 03.12.2025 №4695-ІХ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постановою Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025.
Отже, у справі, що розглядається, спірним є питання правомірності застосування відповідачем положень статті 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постанови Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 до правовідносин щодо виплати пенсії за вислугу років, призначеної позивачу відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та перерахованої на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №640/30882/20.
Так, пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.
Статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ (в редакції від 05.11.1991) були врегульовані питання пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих.
Позивачеві пенсія за вислугу років призначена на підставі положень статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, частина перша якої встановлювала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
14.10.2014 прийнято Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ.
Питання пенсійного забезпечення почали унормовуватись статтею 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ «Про прокуратуру» (Закон №1697-VІІ).
Так, частиною 20 статті 86 Закону №1697VII передбачено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIIІ внесені зміни до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ , зокрема частину двадцяту викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
Рішенням Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 визнано неконституційним положення частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 №1697- VII «Про прокуратуру» зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України та встановлено, що частина 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції.
Отже, з 13.12.2019 частина 20 статті 86 Закону №1697- VII , відповідно до якої Кабінет Міністрів України мав встановити певний порядок перерахунку пенсії, не діє, а діє її первинна редакція, яка автоматично надає пенсіонерам право на перерахунок пенсії.
Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.
До того ж, слід зазначити, що Конституційний Суд України в пункті 4 мотивувальної частини Рішення від 28.08.2020 №10-р/2020 зазначав, що предмет закону про Державний бюджет України чітко визначений у Конституції України, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України (абзац восьмий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 09.07.2007 №6-рп/2007). Крім того, виходячи з того, що предмет регулювання Бюджетного кодексу України (далі - Кодекс), так само, як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, що обумовлено положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України в Рішенні від 27.02.2020 №3-р/2020 дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію або скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України (абзац восьмий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).
Отже, Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.
Тому, враховуючи неодноразово викладену Конституційним Судом України юридичну позицію стосовно того, що законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони (зокрема, абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини рішення від 22.05.2008 №10-рп/2008), суд зазначає, що Закон України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» не повинен містити іншого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми. Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.
Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 18.06.2020 №5-рп(II)/2020, до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori), «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali), «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). Якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права (правовладдя) втрачає свою дієвість.
Водночас зазначений бюджетний закон фактично обмежує розмір пенсії позивача, що порушує гарантії, закріплені у статті 46 Конституції України.
Закон України про Державний бюджет України не повинен містити іншого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми.
Суд вкотре наголошує, що відповідно до статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод основні обов`язки громадянина форми і види пенсійного забезпечення.
Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили щодо інших законів.
Водночас, Закон про Державний бюджет України - закон, який затверджує Державний бюджет України та містить положення щодо забезпечення його виконання протягом бюджетного періоду (пункт 24 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України).
Тобто існує колізія положень двох нормативно-правових актів рівня закону, подолати якими можливо, застосувавши загальний принцип права «спеціальний закон скасовує дію загального закону» (lex specialis derogat generali). Такий підхід використовується у випадку конкуренції норм: коли на врегулювання суспільних відносин претендують загальні та спеціальні норми права.
Отже, за таким правовим підходом, при конкуренції норм необхідно застосовувати правило пріоритетності норм спеціального закону (lex specialis), тобто Закону України «Про прокуратуру», а положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» вважати загальними нормами (lex generalis).
На такий аспект законодавчого регулювання звернув увагу Конституційний Суд України у Рішеннях від 09.07.2007 №6-рп/2007 (справа про соціальні гарантії громадян) та від 22.05.2008 №10-рп/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України).
Суд звертає увагу, що відповідно до частини 3 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Повноваження суду не застосовувати нормативно-правовий акт у разі висновку про його суперечність Конституцій України закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту кореспондує з принципом верховенства права.
При цьому, дотримання принципу верховенства права можливе лише за умови застосування судами під час розгляду та вирішення справ законодавчого акта, який відповідає критерію «якості закону».
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі нормативно-правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).
При цьому, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.
За усталеною судовою практикою, сформованою у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №295/7220/16-а, від 30.09.2019 у справі №360/1432/19, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та від 28.04.2021 у справі №640/3098/20, у разі наявності колізії між правовими актами різної юридичної сили слід застосовувати ієрархічний підхід, що ґрунтується на ієрархічній системі нормативно-правових актів, основу якої складає Основний закон держави - Конституція України, всі інші закони приймаються на підставі та відповідності до Конституції України та не можуть їй суперечити в свою чергу підзаконні нормативно-правові акти приймаються на підставі та у відповідності до законів України.
Верховний Суд, розглядаючи аналогічний спір, у постанові від 25.09.2025 у справі №520/1317/25 дійшов таких правових висновків:
«Застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, яким пенсія призначена за Законом України «Про прокуратуру», положень статті 46 Закону №4059-IX та Постанови №1, якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України».
Враховуючи наведене, суд зазначає, що застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, яким пенсія призначена за Законом України «Про прокуратуру», положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене статтею 46 Конституції України.
Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо застосування з 01.01.2026 до пенсії ОСОБА_1 коефіцієнтів, визначених статтею 30 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» та постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», внаслідок чого розмір пенсії до виплати було зменшено з визначеного на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №640/30882/20, не відповідають приписам статей 19, 92 Конституції України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому є протиправними.
Таким чином, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини та наведені норми законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо застосування при виплаті пенсії позивачу з 01.01.2026 коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 №1778 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», та зобов`язання відповідача здійснити з 01.01.2026 виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі, визначеному на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №640/30882/20, без застосування зазначених коефіцієнтів та з урахуванням раніше виплачених сум.
Щодо вимоги про допущення рішення суду до негайного виконання суд зазначає, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.
Разом з тим, позивачем не заявлено вимог про стягнення конкретної суми пенсійної заборгованості чи інших грошових коштів, а заявлено вимоги про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії. За таких обставин суд позбавлений можливості визначити суму виплати за один місяць, у межах якої рішення може бути допущене до негайного виконання, а тому підстави для задоволення відповідного клопотання відсутні.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.
Судові витрати по справі.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня, 20 коп.), що підтверджується квитанцією № 8406-9546-2974-3578 від 21.02.2026 року, копія якої долучена до матеріалів справи.
Враховуючи задоволення позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень – Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.
На підставі наведеного та керуючись статтями 9, 72-73, 77, 90, 139, 143, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. № 10, адреса для листування: 08001, Київська обл., смт. Макарів, вул. Варшавська, 3б, код ЄДРПОУ 22933548) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2026 із застосуванням коефіцієнтів, визначених постановою Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01.01.2026 виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі, визначеному на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.04.2022 у справі №640/30882/20, без застосування коефіцієнтів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №1778 від 30.12.2025 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2026 році у період воєнного стану», з урахуванням раніше виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня, 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (адреса 08500, Київська обл., м. Фастів, вул. Саєнка Андрія, буд. № 10, адреса для листування: 08001, Київська обл., смт. Макарів, вул. Варшавська, 3б, код ЄДРПОУ 22933548).
Копію рішення вручити (надіслати) учасникам справи в порядку, передбаченому статтею 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.