Номер провадження: 22-ц/813/2358/26 
Справа № 522/4539/25-Е
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
07.05.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Юцикова Д.Є.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Головне управління ДПС в Одеській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області, 
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2025 року,
за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про звільнення з податкової застави нерухомого майна, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Підприємство з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна»
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про звільнення з податкової застави нерухомого майна, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Підприємство з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна», в обґрунтування якого зазначив, що 01.10.2012 року між Підприємством з іноземними інвестиціями «Механіки Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу №02/10/2012, відповідно до умов якого Підприємство з іноземними інвестиціями «Механіки Україна» продало, а ОСОБА_1 купив у тому числі нежитлові приміщення (місця для стоянки автомобілів – нежитлові приміщення) №83, які розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №522/14387/16-ц від 06.10.2016 року, яке набрало законної сили 18.10.2016 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу №02/10/2012 року, предметом якого у тому числі є нежитлове приміщення (місця для стоянки автомобілів – нежитлові приміщення) №83, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач звернувся до державного реєстратора зі заявою щодо реєстрації права власності на паркомісце, проте останнім повідомлено, що реєстрація за позивачем права власності є неможливою, оскільки на паркомісце накладено обтяження, вид обтяження – податкова застава, номер запису про обтяження: 37810790 (спеціальний розділ), дата та час державної реєстрації: 18.08.2020 року о 10:05:19, реєстраційний номер майна 21773040. Наявність обтяження паркомісця обмежує позивача на право вільного володіння, користування та розпорядження майном. З урахуванням наведеного, позивач просив: 1) звільнити з податкової застави номер запису про обтяження: 37810790 від 18.08.2020 року нежитлові приміщення (місця для стоянки автомобілів – нежитлові приміщення) №83, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер у Державному реєстрі речових прав № 21773040; 2) зобов`язати Головне управління Державної податкової служби в Одеській області виключити з Державного реєстру речових прав запис про обтяження: 37810790 від 18.08.2020 року у вигляді податкової застави майна ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення (місця для стоянки автомобілів – нежитлові приміщення) №83, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 29 жовтня 2025 року позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Підприємства з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна», про звільнення з податкової застави нерухомого майна задовольнив. Звільнив з податкової застави номер запису про обтяження: 37810790 від 18.08.2020 року нежитлове приміщення (місця для стоянки автомобілів нежитлові приміщення) № 83, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер у Державному реєстрі речових прав № 21773040. Зобов`язав Головне управління Державної податкової служби в Одеській області виключити з Державного реєстру речових прав запис про обтяження: 37810790 від 18.08.2020 року у вигляді податкової застави майна ОСОБА_1 , а саме: нежитлові приміщення (місця для стоянки автомобілів нежитлові приміщення) №83, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вирішив питання про розподіл судових витрат.
Суд першої інстанції виходив із того, що позивач є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі через наявність податкового боргу у попереднього власника. Існуюча податкова застава перешкоджає позивачу розпоряджатися власним майном, а отже порушує його право власності. Спірне майно придбано за договором купівлі-продажу від 01.10.2012, який визнано дійсним рішенням суду від 06.10.2016, та яке набрало законної сили 18.10.2016 року. Водночас податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, у той час, як позивач - власник майна, не замінює Підприємство з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна» у правовідносинах щодо погашення заборгованості зі сплати податків. Суд відхилив посилання відповідача на статтю 93 ПК України, оскільки ці положення ПК України встановлюють підстави лише для звільнення з податкової застави майна боржника, яким не є позивач у даній справі. Суд вважав вірним обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав, з урахуванням чого задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Головне управління ДПС в Одеській області просить скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2025 року по справі №522/4539/25-Е та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до п. 93.1 ст. 93 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (із змінами і доповненнями) майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 ПК України, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 ПК України. Відповідно до п. 93.2 ст. 93 ПК України підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 вищезазначеної статті. Враховуючи, що станом на 16.04.2025 року не відбулась жодна з подій, передбачена п. 93.1 ст. 93 ПК України, у Головного управління ДПС в Одеській області відсутні правові підстави для звільнення з податкової застави зазначеного майна з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Платник податків має право на нерозголошення контролюючим органом (посадовими особами) відомостей про такого платника без його письмової згоди та відомостей, що становлять конфіденційну інформацію, державну, комерційну чи банківську таємницю та стали відомі під час виконання посадовими особами службових обов`язків, крім випадків коли це прямо передбачено законами (п.п. 17.1.9 п. 17.1 ст. 17 ПКУ). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено державну реєстрацію обтяження речових прав на паркомісце №83, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За платником податків ОСОБА_1 не зареєстровано право власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна у Головного управління ДПС в Одеській області. Станом на дату подання апеляційної скарги у платника податків ОСОБА_1 обліковується заборгованість/недоїмка у розмірі 5 187,50 грн, з яких заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб – 3 244,00 грн, заборгованість по податку на нерухоме майно, сплачений фізичними особами, які є платниками об`єктів нежитлової нерухомості – 1 943,50 грн.
Колегія суддів відхиляє не приймає долучені до апеляційної скарги докази, оскільки вони уже містяться в матеріалах справи, адже долучені на стадії судового розгляду у суді першої інстанції.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.12.2025 року відкрито апеляційне провадження та  ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України. 
Головне управління ДПС в Одеській області копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 08.12.2025 року отримало 09.12.2025 року о 14.20.28 в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 
Копію апеляційної скарги з додатками та копію ухвали про відкриття апеляційного провадження від 08.12.2025 отримано представником позивача ОСОБА_1 – Стефанюком М. М. 20.11.2025 о 3:00:03 та 09.12.2025 року о 14:15:01 в електронному кабінеті Електронного Суду, що підтверджується довідками.
Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу сторона позивача не скористалася, відзиву на апеляційну скаргу не подала.
Додаткові пояснення позивача, подані до апеляційного суду 17.12.2025, підлягають поверненню з огляду на наступне.
За приписами п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються ЦПК України або судом у передбачених ЦПК України випадках.
На стадії перегляду судових рішень в апеляційній інстанції відповідно до змісту глави 1 розділу п`ятого «Перегляд судових рішень» учасники справи мають право подавати наступні заяви по суті справи: апеляційні скарги, відзив на апеляційну скаргу, відповідь на відзив, заперечення.
Аналіз наведеного свідчить про те, що законодавцем передбачено викладення письмово своїх вимог, заперечень, тощо виключно у заявах по суті справи, якими письмові пояснення не є.
ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином у відповідності до ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Представник позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , Головне управління ДПС в Одеській області судові повістки-повідомлення отримали 17.01.2026 року в особистих кабінетах Електронного суду, що підтверджується довідками.
Представник Головного управління ДПС в Одеській області Пташинська А. О. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без участі представника скаржника. 
Представник позивача ОСОБА_1 – Стефанюк М. М. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву з проханням проводити судовий розгляд без участі ОСОБА_1 та його представника. 

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі через наявність податкового боргу у попереднього власника. Існуюча податкова застава перешкоджає позивачу розпоряджатися власним майном, а отже порушує його право власності. Спірне майно придбано за договором купівлі-продажу від 01.10.2012, який визнано дійсним рішенням суду від 06.10.2016, та яке набрало законної сили 18.10.2016 року. Водночас податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг, у той час, як позивач - власник майна, не замінює Підприємство з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна» у правовідносинах щодо погашення заборгованості зі сплати податків. Суд відхилив посилання відповідача на статтю 93 ПК України, оскільки ці положення ПК України встановлюють підстави лише для звільнення з податкової застави майна боржника, яким не є позивач у даній справі. Суд вважав вірним обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав, з урахуванням чого задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. 
Згідно зі статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). 
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. 
Предметом позову у даній справі є вимоги ОСОБА_1 про звільнення з податкової застави нерухомого майна – нежитлового приміщення №83, мінус другого поверху, загальна площа 12 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 21773040.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. 
Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. 
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу). 
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (частина перша статті 317 ЦК України). 
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. 
Пунктом 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» установлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Сукупний правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. Сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. 
Отже, за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що 01.10.2012 року між Підприємством з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна» (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем) укладено договір купівлі-продажу №02/10/2012, відповідно до п. 1.1 якого Підприємство з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна» продало, а ОСОБА_1 купив наступне нерухоме майно: місце для стоянки №82 мінус другого поверху, які розташовані в АДРЕСА_1 , загальною площею 12,0 кв.м, місце для стоянки АДРЕСА_2 , загальною площею 12,0 кв.м, місце для стоянки АДРЕСА_3 , загальною площею 12,0 кв.м,
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2016 року, яке набрало законної сили 18.10.2016 року, визнано дійсним договір купівлі-продажу №01/10/2012 року від 01.10.2012 нежитлового приміщення, місця для стоянки автомобілів-нежитлове приміщення №51 мінус другого поверху, яке розташоване по Грецькій площі у будинку під номером АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та Підприємством з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна»; визнано дійсним договір купівлі-продажу №02/10/2012 року від 01.10.2012 нежитлових приміщень, місць для стоянки автомобілів-нежитлові приміщення №82, 83, 84 мінус другого поверху, які розташовані по Грецькій площі у будинку під номером АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_1 та Підприємством з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна» (справа №522/14387/16-ц).
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження №220734393 від 18.08.2020, та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №400269594 від 22.10.2024 нежитлове приміщення №83, мінус другого поверху, загальна площа 12 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 21773040, перебуває під обтяженням, вид обтяження – податкова застава, номер запису про обтяження: 37810790 від 18.08.2020 року, підстава для державної реєстрації – акт опису майна, серія та номер: 88/15-32-50-08-08, виданий 22.07.2020, видавник: Головне управління ДПС в Одеській області, акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу, серія та номер: 88, виданий 22.07.2020, видавник Головне управління ДПС в Одеській області, рішення про опис майна у податкову заставу, серія та номер: 197/11/15-32-50-08-08, виданий 20.07.2020, видавник Головне управління ДПС в Одеській області.
Головне управління ДПС в Одеській області на заяву ОСОБА_1 б/н від 29.05.2024 щодо припинення та виключення запису про обтяження нерухомого майна листом за вих. №25742/6/15-32-13-07-06 від 28.06.2024 повідомило, що у Головного управління ДПС в Одеській області відсутні правові підстави для звільнення з податкової застави майна – паркомісця №83, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Головне управління ДПС в Одеській області на адвокатський запит б/н від 23.09.2024 щодо державної реєстрації обтяження речових прав листом за вих. №36910/6/15-32-13-05-06 від 30.09.2024 повідомило, що оскільки за платником податків ОСОБА_1 не зареєстровано право власності на об`єкту нерухомого майна - паркомісце №83, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні правові підстави надання запитуваної інформації.
У пункті 87.2 статті 87 ПК України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами. 
Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. 
Згідно з підпунктом 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова застава – це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави. 
Пунктом 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. 
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису відповідно до пункту 89.3 статті 89 ПК України. 
У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що нежитлове приміщення №83, мінус другого поверху, загальна площа 12 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 21773040, перебуває під обтяженням, а саме під податковою заставою із номером запису 37810790 від 18.08.2020 року.
Матеріали справи містять документи, що стали підставою для державної реєстрації обтяження, а саме: 1) акт опису майна №88/15-32-50-08-08 від 22.07.2020, згідно якого податковий керуючий Кириченко В. П. на підставі рішення заступника керівника контролюючого органу – заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області від 20.07.2020 №197/11/15-32-50-08-08 про опис майна у податкову заставу платника податків – Підприємства з іноземними інвестиціями «Міханікі Україна» (код ЄДРПОУ 20999158) провів опис такого майна, а саме нежитлового приміщення №83, мінус другого поверху, загальна площа 12 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 21773040, сума податкового боргу станом на 20.07.2020 складає 46 1182,82 грн; 2) рішення Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу №197/11/15-32-50-08-08 від 20.07.2020.
У статті 93 ПК України визначено підстави звільнення майна з податкової застави. 
Згідно з пунктом 93.4 статті 93 ПК України у разі продажу майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 95 цього Кодексу таке майно звільняється з податкової застави (із внесенням змін до відповідних державних реєстрів) з дня отримання контролюючим органом підтвердження про надходження коштів до бюджету від такого продажу. 
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). 
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. 
Податковим боржником у спірних правовідносинах є колишній власник майна – Підприємство з іноземними інвестиціями «Міханікі Україна», у зв`язку з чим податкове обтяження обмежує права позивача як нового власника майна на його користування й розпорядження. За таких обставин наявні перешкоди підлягають усуненню. 
Встановивши, що позивач є власником об`єкту нерухомого майна - паркомісце №83, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та придбано за договором купівлі-продажу від 01.10.2012 року, який визнано дійсним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2016 року, як набрало законної сили, перебуває у податковій заставі дата та час реєстрації якої 18.08.2020 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність звільнення з-під податкової застави зазначеного вище об`єкту нерухомого майна оскільки позивач не відповідає за податковими зобов`язаннями попереднього власника майна - Підприємства з іноземними інвестиціями «Міханіки Україна».
Доводи скаржника про те, що не виконано умови, передбачені пунктом 93.1 статті 93 ПК України для звільнення майна з податкової застави, є безпідставними, оскільки податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, який має податковий борг. Позивач не є таким боржником.
Враховуючи наведене, суди першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, повно встановив обставини справи, що мають істотне значення для її вирішення, надав належну оцінку доказам та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для звільнення спірного нерухомого майна з-під податкової застави.
Зазначене узгоджується із правовими висновками, висловленими у постановах Верховного Суду від 26 січня 2022 року у справі №464/3242/20, від 06 лютого 2024 року у справі №914/2901/21, від 11 березня 2024 року у справі №295/429/23, від 07 травня 2025 року у справі №525/315/23, від 11 вересня 2025 року у справі №490/6497/24. 
У спірних правовідносинах податкова застава не пов`язана з особою позивача, а стосується його майна, і тому порушує право власника на розпорядження таким майном. 
За цих обставин суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та припинення податкової застави щодо спірного нерухомого майна. 

Щодо суті апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів, 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді Ю.П. Лозко 

О.Ю. Карташов