Справа № 682/1307/25
Провадження № 2/682/445/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 
Славутський міськрайонний суд 
Хмельницької області у складі: 
головуючої судді       Мотонок Т. Я., 
за участю секретаря судових засідань    Мелашенко О.В., 
представника позивача      Скаско В.О.,
представника відповідача      ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Славута цивільну справу № 682/1307/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором,

у с т а н о в и в:
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором.
В обґрунтування поданого позову вказано, що 23.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_2 укладено Договір № 101576970.
Згідно умов Договору, Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній договором, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Сума кредиту становить 5000 грн, проценти за користування кредитом: 1875 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Окрім того, 14.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_2 укладено Договір № 75366237.
Згідно з умовами договору, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Сума Позики становить 5500 грн, процентна ставка становить 1,99 % яка нараховується за кожен день користування Позикою. Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику., що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі. 
Відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором.
Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
10.02.2022 було укладено договір №10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101576970. 
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101576970. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №101576970. 
Крім того, 22.02.2022 було укладено договір № 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75366237.
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75366237. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №75366237.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 101576970 від 23.10.2021 становить 25875 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 20375,00 грн, заборгованість за комісіями – 500,00 грн Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №75366237 від 14.08.2021 становить 13004,81 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3847,28 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 9156,90 грн, нараховані 3% річних – 0,63 грн. 
За таких обставин представник позивача звернувся до суду та просив: стягнути з боржника ОСОБА_2 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договорами № 101576970 від 23.10.2021, № 75366237 від 14.08.2021 у розмірі 38 879,81 грн, а також понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та 13000 грн витрат на правову допомогу.
Ухвалою від 21.01.2026 скасовано заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.07.2025 у даній справі – скасовано та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження на 19.02.2026.
19.02.2026 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника позивача.
27.02.2026 до суду надійшли письмові пояснення від позивача ТОВ`КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Згідно пояснень, за умовами Договору №101576970, а саме п. 2.3. Договору №101576970 містить умови, на яких здійснюється пролонгація строку кредитування на пільгових або стандартних (базових) умовах, зокрема пунктом 2.3.1.1. Договору визначено порядок пролонгації на пільгових умовах, а пунктом 2.3.1.2. Договору №101576970 визначено порядок пролонгації на стандартних (базових) умовах. Отже, при виконанні умов, передбачених п. 2.3.1.2. Договору №101576970, відбувається пролонгація строку кредитування на час фактичного користування кредитом, але не більше 60 днів. Тобто, тривалість строку кредитування змінюється. Водночас, нарахування відсотків протягом пролонгованого строку є істотною умовою договору, оскільки сама природа кредиту полягає у користування грошовими коштами за плату. З аналізу Розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит 101576970 від 23.10.2021, складеного ТОВ «Мілоан», вбачається, що 23.10.2021 року Відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 5000 грн та нараховано комісію за надання кредиту відповідно до п.1.5.1. Договору у розмірі 500 грн. Починаючи з 24.10.2021 здійснювалось щоденне нарахування процентів за користування кредитом у межах 30-денного строку кредитування. Після закінчення вказаного періоду, а саме 22.11.2021 Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим відбулась автоматична пролонгація строку кредитування на стандартних (базових) умовах відповідно до п. 2.3.1.2 Договору, яка тривала з 23.11.2021 по 21.01.2024, тобто не більше 60 днів, та відповідно у зазначений період нарахування відсотків здійснювалось за стандартною процентною ставкою, передбаченою п. 1.6 Договору. Своєю чергою, як вбачається з розрахунку заборгованості за Договором про споживчий кредит № 101576970 від 23.10.2021, перед ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», останнім було здійснено нарахування процентів за період з 10.02.2022 (дати набуття прав вимоги) по 23.02.2022 (дата, що передувала введенню воєнного стану) згідно пункту 4.2. кредитного договору, яким передбачено змінену процентну ставку згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, що відповідає чинним вимогам законодавства. Тобто, було застосовано міру відповідальності, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України, але за іншою, встановленою умовами договору, процентною ставкою. Позивачем, який набув право вимоги до відповідача за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023, не здійснювалось жодних нарахувань за Договором про споживчий кредит 101576970. 
Щодо договору позики № 75366237 від 14.08.2021 зазначено, що умови пролонгації договору визначені Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів», з якими погодилась відповідач. Як вбачається з розрахунку ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», відповідачу за перші 30 днів користування позикою було нараховано проценти за зниженою процентною денною ставкою 0.80%, що з урахуванням основної суми кредиту 5 500,00 грн складає 43,78 грн за день. Надалі, а саме 12.09.2021 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 1269,62 грн, внаслідок чого строк кредитування було продовжено відповідно до п.7.1-7.11 Правил, ще на 30 днів та у вказаний період було нараховано проценти за зниженою процентною денною ставкою 0.80%, що з урахуванням основної суми кредиту 5 500,00 грн складає 43,78 грн за день. Надалі, а саме 12.10.2021 року відповідачем було внесено платіж у розмірі 1652,72 грн (тіло кредиту) та 1347,28 грн (на часткове погашення нарахованих відсотків), внаслідок чого в строк кредитування було продовжено відповідно до п.7.1-7.11 Правил, та ще на 30 днів та у вказаний період було нараховано проценти за зниженою процентною денною ставкою 0.80%, що з урахуванням залишку основної суми кредиту 3 847,72 грн складає 30,39 грн за день. Надалі, Відповідачем в період з 12.11.2021 року по 09.02.2022 рік не було здійснено погашення заборгованості за Договором (відповідно до Розрахунку заборгованості первісного кредитора) у зв`язку з чим відбулось перерахування відсотків за позикою за базовою процентною ставкою 1,99% (п. 9.7. Правил), а також згідно п. 6.6. Правил було нараховано проценти за понадстрокове користування позикою за базовою процентною денною ставкою 1,99% протягом 90 календарних днів. Отже, відсотки нараховувалися відповідно до умов договору №75366237 та Правил надання грошових коштів у позику, погоджених з відповідачем. В період з 22.02.2022 (дата, з якої ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором №75366237 ) по 23.02.2022 (дата, яка передувала дню, з якого оголошено воєнний стан) відповідачу було нараховано 3% річних за користування грошовими коштами згідно ст. 625 ЦК України, що становить 0,63 грн. Водночас, позивачем не здійснювалось жодних нарахувань за договором №75366237. У відповідь на твердження представника відповідача щодо ненадання «оновлених графіків платежів», які мали б бути сформовані у зв`язку з пролонгаціями договорів, представник позивача зазначає, що умови та порядок пролонгації строку кредитування були чітко визначені сторонами на етапі укладення відповідних договорів та погоджені позичальником шляхом їх підписання в електронній формі. Жодна з умов договору не передбачає обов`язку кредитодавця укладати будь-які додаткові угоди. Зміна строку кредитування та порядок нарахування процентів є наслідком виконання сторонами заздалегідь погодженого механізму, визначеного договором та Правилами. Крім того, формування графіків, відображення пролонгацій, нарахувань та зміни кінцевих дат здійснювалося саме первісними кредиторами. 23.03.2026 у розгляді справи оголошено перерву.
31.03.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення по справі, у зв`язку із чим проголошення повного тексту рішення призначено на 06.04.2026.
06.04.2026 за клопотанням представника відповідача суд поновив судовий розгляд для з"ясування обставин щодо результатів примусового виконання скасованого заочного рішення у справі та суми фактично погашеного боргу перед позивачем. Представником відповідача зазначено, що позивачці стало відомо, що у межах виконавчого провадження, відкритого на підставі заочного рішення у цій же справі, з відповідачки було фактично стягнуто грошові кошти у сумі 13 354,72 грн, які були перераховані на користь позивача в рахунок погашення частини боргу за вищевказаними кредитними договорами. Оскільки, частина заборгованості перед позивачем у розмірі 13 354,72 грн вже стягнута з ОСОБА_2 , тому не врахування цієї обставини призведе до повторного стягнення коштів та винесення завідомо необгрунтованого рішення. 
Від представника позивача надійшли письмові заперечення щодо клопотання представника відповідачки. Представник позивача категорично заперечує доводи представника відповідача щодо нібито недобросовісної процесуальної поведінки та умисного приховування обставин отримання грошових коштів. Позивач не заперечує самого факту отримання зазначених коштів, однак категорично не погоджується з правовою оцінкою такого стягнення як виконання договірного зобов`язання. Скасування судового рішення означає втрату ним юридичної сили з моменту його ухвалення, а відтак – відсутність правової підстави, на якій здійснювалося примусове виконання. Факт стягнення коштів у межах виконавчого провадження, здійсненого на підставі скасованого судового рішення, не є належним виконанням договірного зобов`язання та не впливає на визначення розміру заборгованості. Питання можливого повернення таких коштів врегульовується інститутом повороту виконання рішення та не підлягає дослідженню в межах даної справи. Тому представник позивача просив суд не враховувати під час ухвалення рішення часткове стягнення коштів з відповідачки.
В судовому засіданні 05.05.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав, викладених у позові та поданих до суду письмових поясненнях. Наголошував, що усі нарахування сум, які входять до складу заборгованості відповідача, є правовірними та визначеними договорами, з умовами яких погодилась відповідач, підписуючи їх. Підстав для зарахування сплаченої відповідачем суми коштів у виконавчому провадженні не вбачає, оскільки заочне рішення, за яким було відкрито виконавче провадження, скасовано, а тому дане питання слід вирішувати в порядку ст. 444 ЦПК України. Крім того, представник позивача заперечував щодо суми витрат відповідача на правову допомогу, яка на його думку є значно завищеною та не відповідає категорії справи та обсягу виконаної роботи.
Представник відповідача підтримав доводи, викладені у заяві про скасування заочного рішення та письмових заявах, поданих до суду. Вважає нарахування відповідачу процентів за кредитними договорами поза межами визначеного ними строку кредитування – неправомірним. Крім того, представник відповідача наголошував на часткове погашення заборгованості відповідачем в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі заочного рішення суду, яке в подальшому було скасовано. На думку представника позивача, стягнута в межах виконавчого провадження сума повинна бути зарахована в рахунок погашення загальної заборгованості за договорами. Крім того, підтримав раніше подану письмову заяву про зменшення суми відшкодування на правничу допомогу позивача, просив суд визнати витрати на правничу допомогу адвоката АО " ЛІГАЛ АССІСТАНС" заявлені позивачем у сумі 13 000 грн такими,. що є завищеними та неспівмірними. Тому, просив суд зменшити суму відшкодування витрат на правничу допомогу до 6000 грн як таку, що відповідає реальному обсягу наданих послуг і критеріям розумності та справедливості. 
Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Так, згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно п. 5 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію).
З врахуванням викладеного, лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Згідно ст. 640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. 
Згідно ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України).
Положеннями ст. 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, серед яких передбачено передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України).
За змістом зазначених норм права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. 
Отож, щодо договору № 101576970, варто зазначити наступне.
23.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір про споживчий кредит № 101576970, згідно з умовами якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п. 1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника.
Сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. у валюті: Українські гривні. Кредит надається строком на 30 днів з 23.10.2021 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 22.11.2021 (п. 1.1 -1.4 Договору).
Комісія за надання кредиту: 500 грн, яка нараховується за ставкою 10.00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 1875 грн, які нараховуються за ставкою 1.25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована (п.п. 1.5-1.7 Договору).
Розділом 2 Договору встановлено, що кредитні кошти надаються Позичальнику шляхом переказу на Картковий рахунок. Позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п 1.5.1.-1.5.2. Договору, в термін (дату) вказаний в п.1.4. У випадку якщо Позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3 Договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п.1.5.2. або проценти за стандартною (базовою) ставкою, визначеною п. 1.6 Договору, в сумі та на умовах визначених п.2.3 Договору.
Нарахування Кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п.2.2.3 Договору.
Проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою. шо визначена п. 1.6 цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, встановлених договором. 
Розділом 6 Договору визначено, що це договір створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства.
Розміщені в Особистому кабінеті Позичальника проект цього Кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію Товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь шляхом відправлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається Товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер Позичальника, а Позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього Кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене Позичальником через сайт Товариства, мобільний додаток, месенджери або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру Позичальника на номер 2277 (вартість відправки SMS-повідомлення для Позичальника визначено у Правилах). Після укладення цей Кредитний договір надається
Позичальнику шляхом розміщення в Особистому кабінеті Позичальника. Додатково укладений електронний кредитний договір та/або повідомлення про його укладення може бути на розсуд Товариства направлено Позичальнику на електронну пошту або іншими каналами (засобами) зв?язку, наданими Позичальником Товариству.
Приймаючи пропозицію Товариства про укладання цього кредитного Договору Позичальник також погоджується з усіма додатками та невід?ємними частинами Договору в цілому та підтверджує, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов?язується неухильно дотримуватись умов Кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на сайті Товариства та є невід?ємною частиною цього Договору (а.с. 22-26).
Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП) засвідчено підписом одноразовим ідентифікатором: F650650, який було відправлено на номер мобільного телефону позичальника НОМЕР_1 , зазначений останнім в Анкеті-заяві (а.с. 29, 43).
Кредитні кошти в сумі 5000 грн. були зараховані на картку позичальника НОМЕР_2 23.10.2021(а.с. 44).
Згідно розрахунку, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 101576970 складає: 22375,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5000 грн; заборгованість за процентами –16875 грн., заборгованість по комісії – 500 грн, заборгованість по пені та штрафам – 0,00 (а.с. 45-46).
10.02.2022 було укладено договір №10-02/2022-50, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101576970 (а.с. 68-70, 73-74, 75).
10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101576970. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №101576970 (а.с. 77-80, 81-82, 83-84, 8).
Факт укладення зазначеного договору сторонами у справі не заперечується.
Разом із тим, сторона відповідача категорично заперечує щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами після визначеного договором строку кредитування, що, на думку представника відповідача, є неправомірним.
Однак із даним твердженням суд не погоджується з огляду на нижче викладене.
Так, статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до статті 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Із положень частини другої статті 625 ЦК України слідує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа № 910/4518/16), уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
У зобов`язальних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання.
В постанові Верховного Суду від 14.02.2024 у справі № 911/94/23 зазначено, що договір, який є обов`язковим для його сторін, містить в собі погоджені ними умови, на яких сторони домовилися реалізувати свої права та обов`язки, тобто виконати свою частину зобов`язання. Кожна зі сторін у зобов`язанні після узгодження своєї волі, вираженої у формі договору, має розумні сподівання добросовісного дотримання і виконання домовленостей з боку іншої сторони. Водночас зобов`язання, невиконане боржником перед кредитором у повному обсязі протягом строку дії договору, продовжує своє існування до його повного і належного виконання або ж припинення в регламентований договором спосіб, якщо інше не визначено таким договором або законом. Верховний Суд наголошує, що таке невиконане зобов`язання має виконуватися або припинятися на вже погоджених сторонами у договорі умовах, незважаючи на визначений строк дії такого договору. Закінчення строку дії договору не дає сторонам права відійти від узгоджених в угоді умов, на яких має бути досягнута мета правовідношення, та діяти на свій власний розсуд.
Так, за даним договором сторони дійсно погодили 30-денний строк повернення кредиту із зазначенням процентної ставки та відповідної суми процентів за вказаний період. Разом із тим, умови п. 2.3 визначено порядок пролонгації строку кредитування.
Пункт 2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах:
Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства tengo.ua за посиланням https://tengo.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. 
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п. 1.5.2 Договору.
Пункт 2.3.1.2. Пролонгація на стандартних (базових) умовах:
Позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору.
У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Пунктом 2.3.2. договору визначено, що розділ 2.3 Договору є домовленістю сторін про зміну умов кредитного договору на умовах відкладальної (их) обставин(и) щодо якої (их) невідомо настане вона(и) чи ні, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, і яка (і) полягає (ють) у:
а) здійснені платежу (ів) Позичальником після вибору доступних умов пролонгації на пільгових умовах, згідно п.2.3.1.1 Договору та розділу 6 Правил;
б) продовженні користування кредитними коштами Позичальником після спливу строку кредитування, визначеного згідно п.1.3, п.2.3.1.1, п.2.3.1.2. Договору.
Після настання визначених в підпунктах «а» та/або «б» цього пункту обставин, умови кредитного договору, зокрема строк кредитування, згідно п.1.3, термін (дата) повернення кредиту і сплати винагород (плати) визначений п.1.4, змінюються пропорційно строку пролонгації. Нова дата платежу разом з актуальною сумою заборгованості відображаються Кредитодавцем в оновленому графіку платежів, що за формою та змістом може відрізнятись від додатку №1, і розміщується Кредитодавцем в особистому кабінеті Позичальника, який уповноважує Кредитодавця на таке оновлення та не потребують будь-якого іншого оформлення. У випадку розбіжностей між умовами кредитного договору, включаючи додатки 1,2 та оновленим графіком платежів, застосовуються умови визначені оновленим графіком.
Відповідно до п. 2.4.1. Позичальник Договору, зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого п.1.4. Договору, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.
2.4.2. У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений п.1.4. Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п.2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, п.3.2.5 Договору.
Згідно п. 4.2 Договору, в разі прострочення Позичальником зобов?язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, Кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв?язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов?язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов?язання, передбачених ст. 625 ЦК України. 
З матеріалів справи слідує, що 23.10.2021 року Відповідачу було надано кредитні кошти у розмірі 5 000,00 грн та нараховано комісію за надання кредиту відповідно до п.1.5.1. Договору у розмірі 500 грн. 
Починаючи з 24.10.2021 первісним кредитором здійснювалось щоденне нарахування процентів за користування кредитом у межах 30-денного строку кредитування, визначеного п. 1.3 Договору, що повністю відповідає його умовам. 
Після закінчення вказаного періоду, а саме 22.11.2021 Відповідач свої зобов`язання належним чином не виконала та заборгованість за Договором не погасила, у зв`язку з чим відбулась автоматична пролонгація строку кредитування на стандартних (базових) умовах відповідно до п. 2.3.1.2 Договору, яка тривала з 23.11.2021 по 21.01.2024, тобто не більше 60 днів, та відповідно у зазначений період нарахування відсотків здійснювалось за стандартною процентною ставкою, передбаченою п.1.6 Договору.
Верховний Суд у постанові від 08 серпня 2022 року у справі №234/7298/20 вказав таке: «У справі, що переглядається, судом установлено, що договір між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому позивач через особистий кабінет на веб-сайті відповідача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту, після чого відповідач надіслав позивачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використав для підтвердження підписання кредитного договору… Аргументи касаційної скарги про безпідставне стягнення з ОСОБА_1 процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування є необґрунтованими. Можливість стягнення процентів (плати за користування кредитом) після закінчення строку кредитування передбачено пунктом 2.2.3. кредитного договору, який укладено між сторонами».
За таких обставин суд вважає, що кредитором було правомірна нараховано проценти після 22.11.2021.
Крім того, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що набуло право вимоги до відповідача за договором факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 року, останнім було здійснено нарахування процентів за період з 10.02.2022 (дати набуття прав вимоги) по 23.02.2022 (дата, що передувала введенню воєнного стану) згідно пункту 4.2. кредитного договору, яким передбачено змінену процентну ставку згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України. Тобто, було застосовано міру відповідальності, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Варто також зауважити, що позивачем, який набув право вимоги до відповідача за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023 від 10.01.2023 року, не здійснювалось жодних нарахувань за даним Договором. 
Таким чином, заборгованість за кредитним договором №101576970 від 23.10.2021, яка становить 25875 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 20375 грн, заборгованість за комісіями – 500 грн., нарахована відповідачу правомірно.
Щодо договору № 75366237, суд звертає увагу на наступне.
14.08.2021 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики № 75366237, за умовами якого позикодавець Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. (п. 1 Договору).
Відповідно до п. 2 Договору, сума Позики становить 5500 грн., процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99 %, яка нараховується за кожен день користування Позикою. 
Відповідно до положень Договору, цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» (п. 12 Договору).
Зазначений договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 16GOSUTFBO (а.с. 35-36).
Кредитні кошти в сумі 5500 грн були перераховані відповідачу ОСОБА_2 14.08.2021 на картку № НОМЕР_3 (а.с. 47).
22.02.2022 було укладено договір №22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №75366237 (а.с. 59-61, 64-66, 9)
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №7536623. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №75366237 (а.с. 68-69, 73-74)
Сума заборгованості, яка нарахована відповідачу, становить 13004,18 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3847,28 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 9156,90 грн, нараховані 3% річних –0,63 грн (а.с. 51, 58).
Щодо заперечень сторони відповідача про безпідставність нарахування процентів поза межами строку кредитування, варто звернути увагу на наступне.
Так, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_2 встановили строк кредитування за кредитним договором 30 днів (до 13.09.2021).
Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»( на умовах повернення кредиту в кінці строку позики передбачають право позичальника нараховувати проценти на суму позики/залишок позики за весь час до повного виконання позичальником зобов`язань по поверненню позики, у тому числі у випадку виникнення простроченої позики, проте не більше ніж 90 календарних днів наявності заборгованості поспіль (пункт 6.5).
Натомість ці Правила не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтвердження, що саме їх розуміла відповідач, ознайомилась та погодилась з ними, підписуючи кредитний договір. Названі Правила не можуть регулювати спірні правовідносини (постанова Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17).
ТОВ «Коллект Центр» просить стягнути з відповідачки за договором позики № 75366237 проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку.
Отож, на день закінчення строку кредитування (13.09.2021) розмір заборгованості за процентами склав (5500 х 1,99 % = 109,45 грн в день, 30 днів х 109,45 грн = 3283,5 грн.
Щодо нарахування 3 % річних варто зауважити, що в період з 22.02.2022 (дата, з якої ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором № 75366237) по 23.02.2022 (дата, яка передувала дню, з якого оголошено воєнний стан) відповідачу було нараховано 3% річних за користування грошовими коштами згідно статті 625 ЦК України, що становить 0,63 грн. Отже, нарахування зазначеної суми є правомірним.
Крім того, визначаючи розмір заборгованості ОСОБА_2 перед кредитором слід врахувати платежі, здійснені нею на погашення заборгованості на загальну суму 4269,69 грн.
Так, відповідно до ст. 534 ЦК України, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом:
1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання;
2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;
3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.
За таких обставин суд вважає за необхідне зарахувати сплачені відповідачем кошти в наступній черговості: 0,63 грн – пеня, 3283,5 – проценти, 985,49 грн – тіло кредиту.
З урахування наведеного, заборгованість ОСОБА_2 за цим договором становить 4513, 88 грн, що є залишком по тілу кредиту.
Загальна заборгованість ОСОБА_2 перед позивачем за договорами № 101576970 від 23.10.2021, № 75366237 від 14.08.2021 становить 30 388,88 грн (25 875 + 4513,88 грн).
Щодо часткового виконання відповідачем рішення суду від 17.07.2025 в межах виконавчого провадження № 79259158, слід зазначити наступне.
Так, з матеріалів справи слідує, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Хмельницької області Говірко Г.Й. знаходилося виконавче провадження № 79259158 з виконання виконавчого листа Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 серпня 2025 року у цивільній справі № 682/1307/25 (провадження № 2/682/852/2025) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за Договорами № 101576970 від 23.10.2021, № 75366237 від 14.08.2021 у розмірі 38879,81 грн, а також витрат на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн. 
Ухвалою Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2026 року у цивільній справі № 682/1307/25 (провадження № 2-п/682/2/2026) заочне рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2025 року у справі № 682/1307/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами – скасоване. 
23 січня 2026 року приватний виконавець виконавчого округу Хмельницької області Говірко Г.Й. винесла постанову про закінчення виконавчого провадження, якою виконавче провадження з примусового виконання вищеозначеного виконавчого листа закінчила. Водночас, у вказаній постанові приватний виконавець зазначила залишок нестягненої суми за виконавчим документом у розмірі 40947,49 грн та суму стягненої винагороди приватного виконавця у розмірі 1335,42 грн.
З листа приватного нотаріуса Говірко Г.Й. вбачається, що в межах виконавчого провадження №79259158 із заборгованості, яка є предметом даного спору, на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у період з 10 жовтня 2025 року по 22 січня 2026 року було стягнуто з ОСОБА_2 та перераховано кошти в загальній сумі 13354,72 грн.
Таким чином, під час виконання виконавчого листа № 682/1307/25, виданого на підставі заочного рішення Славутського міськрайонного суду у справі № 682/1307/25 від 17.07.2025, яке ухвалою від 21.01.2026 скасовано, приватним виконавцем стягнуто з відповідача 13354,72 грн. 
Враховуючи, що в процесі виконання вказаного вище виконавчого листа ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» отримало кошти розмірі 13354,72 грн в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними договорами №101576970 та № 75366237, отже, суд приходить до висновку, що загальна сума заборгованості за кредитними договорами підлягає зменшенню на отриману позивачем суму та становить 17034,16 грн. (30388,88 грн. – 13354,72 грн.), яка підлягає стягненню з відповідачки за пред`явленим позовом.
Щодо заперечень сторони позивача про зарахування стягнутої приватним виконавцем суми коштів в рахунок заборгованості відповідача перед кредитором, варто зазначити наступне.
Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згада на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
Згідно з ч. 2 ст. 444 ЦПК України, якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може ( постанова Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 203/2612/13-ц).
Поворот виконання рішення це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2019 року у справі № 569/15646/16-ц).
Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого ( зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна ( або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна ( виконання дій) відпала.
Конституційний Суд України у рішенні від 02.11.2011 року № 13- рп/2011, зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
З аналізу ст. 444 ЦПК України можливо прийти до висновку, що поворот виконання рішення можливий лише за наслідками скасування судового рішення, яким спір вирішено по суті спору у чіткій відповідності до вимог даної норми закону.
Відповідно до норм ЦПК України механізм повороту виконання скасованого рішення суду можна застосувати, коли рішення суду виконано, а після цього скасоване, і вищим судом ухвалено нове рішення, яким провадження у справі закрито, позов залишено без розгляду, відмовлено у позові повністю або задоволено позовні вимоги у меншому розмірі, а також якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд, а при новому розгляді у позові відмовлено, або позовні вимоги задоволено у меншому розмірі, або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду.
У даній справі після скасування заочного рішення судом розпочато новий розгляд даної справи, отже спір не може вважатися вирішеним по суті.
Таким чином, суд не знаходить обґрунтованими доводи сторони позивача в цій частині. 
Окрім того, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19) витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони.
Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22.
Стороною позивача до матеріалів справи додано Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, укладений ТОВ «Коллект Центр» із АО «Лігал Ассістанс», заявку на надання юридичної допомоги № 56 від 01.04.2025 по супроводу стягнення заборгованості із ОСОБА_2 , витяг з Акту № 9 про надання юридичної допомоги від 30.04.2025 (а.с. 17-19, 20, 21).
Згідно вказаних документів, вартість наданих адвокатом послуг становить 13000 грн., з них: 4000 грн. (2 години) – надання усної консультації; 9000 грн (3 години) – складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду.
В свою чергу відповідачеві правову допомогу у справі надавав адвокат Огойко А.А. за договором про надання правничої допомоги № 1/10-27/2025 від 27.10.2025. Відповідно до акту прийому-передачі послуг за вказаним договором, витрати відповідача на правову допомогу складають 7000 грн, з них: складання (написання) заяви від 28.10.2025 про перегляд заочного рішення – 1500 грн, складання (написання) заяви від 28.10.2025 про поновлення процесуального строку – 500 грн, складання (написання) заяви 01.12.2025 про усунення недоліків – 500 грн, складання (написання) заяви від 03.12.2025 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцїї поза межами приміщення суду – 500 грн, представництво Клієнта у судовому засіданні 21.01.2026 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів – 1000 грн, представництво Клієнта у судовому засіданні 19.02.2026 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів – 1000 грн, представництво Клієнта у судовому засіданні 31.03.2026 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів – 1000 грн, складання (написання) заяви від 02.04.2026 про поновлення судового розгляду та приєднання доказів – 500 грн, складання (написання) клопотання від 06.04.2026 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги – 500 грн.
Представники сторін у відповідь на заявлені витрати на правову допомогу вказували на їх необґрунтованість та не співмірність із затраченим представниками часом та складністю справи.
Разом із тим, беручи до уваги думки обох сторін по праві, з урахуванням конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності понесених сторонами витрат на професійну правничу допомогу, розумності їхнього розміру, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, складністю справи та виконаними послугами, часом, витраченим адвокатами на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатами послуг, ціною позову і значенням справи для сторін, результатами розгляду справи, суд приходить до висновку, що розмір витрат на оплату правничої допомоги для кожної із сторін є обґрунтованим в розмірі 6000 грн, що буде відповідати критерію реальності наданих послуг, розумності їхнього розміру, необхідних процесуальних дій сторони та часу, витраченого представниками на надання правничої допомоги у суді.
Разом із тим, відповідно до ч. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, позов задоволено на суму 17034,16 грн, тобто на 43,81 %, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2628,60 грн витрат на правову допомогу (6000 грн х 43,81%).
Із позивача на користь відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 3371,40 грн (6000 грн х 56,19 %).
Також, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 1061,25 грн (2422,40 х 43,81 %).
На підставі викладеного керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 13, 81, 130, 141, 263-265, 274, 352-355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :

Позов – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договорами № 101576970 від 23.10.2021, № 75366237 від 14.08.2021 у розмірі 17 034,16 грн (сімнадцять тисяч тридцять чотири гривні шістнадцять копійок).
В задоволенні іншої частини позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 1061,25 грн (одна тисяча шістдесят одна гривня двадцять п`ять копійок) судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 2 628,80 грн (дві тисячі шістсот двадцять вісім гривень вісімдесят копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на користь ОСОБА_2 3 371,40 грн (три тисячі триста сімдесят одна гривня сорок копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ, 01133)
Відповідач:  ОСОБА_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Повний текст рішення складено: 08.05.2026.

Суддя         Мотонок Т. Я.