Справа №: 452/4262/25
Провадження № 3/452/29/2026

П О С Т А Н О В А
Іменем України

15 червня 2026 року м.Самбір
Суддя Самбірського міськрайонного суду Львівської області Казан І.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 УПА при в/ч,
-за ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №503761 від 05.11.2025 року ОСОБА_1 цього дня о 07.55год в с. Ралівка по вул. Івана Франка, 12 Самбірського району Львівської області, керуючи транспортним засобом марки Опель Комбо, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повторно протягом року порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, а саме керував транспортним засобом будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно постанови відділу держаної виконавчої служби Теребовлянського районного управління юстиції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
До суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча у встановленому законом порядку повідомлялася про час та місце розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходжу до наступного висновку:
Так, відповідно до п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 280 КУпАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене таке правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає особа адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Тобто визначальним для кваліфікації дій за ч. 5 ст. 126 КУпАП є наявність доказів притягнення особи до відповідальності за ч. 2-4 ст. 126 КУпАП.
У протоколі підстава кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КупАП є вчинення ним порушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП повторно протягом року, а саме 21.10.2025р. о23.48год.
Однак із дослідженої у під час розгляду справи постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серії ЕНА №45988543, складеної лейтенантом поліції батальйону Рота Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області Лисик Р.Я., вбачається, що ОСОБА_1 21.10.2025р. о 23.48год в с. Ралівка по вул. Героїв УПА Самбірського району Львівської області керував транспортним засобом, будучи обмеженим у праві керування транспортними засобами, такі його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Разом з тим ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, а за дії вказані у постанові інспектора поліції - керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, передбачає відповідальність ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Разом з тим, згідно ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ч. 3 ст. 126 КУпАП, за результатами якого виноситься постанова.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.
За змістом вимог ст. 256, ч. 1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.
Європейський суд з прав людини у справах «Малофеева проти Pocії» рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673 / 04) та «Карелін проти Pocії» заява № 926 / 08, рішення від 20 вересня 2016 року), серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Дослідивши матеріали справи, а саме, протокол про адміністративне правопорушення, встановлено, що фабула адміністративного правопорушення викладена в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАД № ЕПР1 №503761 не відповідає об`єктивній стороні складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП не притягався, матеріали справи не містять постанови судді про визнання його винуватим за вказаною статтею, а тому відсутня така кваліфікуюча ознака як повторність
Як зазначалося, суддя вирішує питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того в КУпАП відсутня норма, яка б передбачала перекваліфікацію судом дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 (справа «Кобець проти України» Суд вказав: «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом». Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, не доведена, тому в його діях відсутні подія і склад вказаного адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі відносно ОСОБА_1  за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через місцевий суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя