г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 213/1284/26
Номер провадження 2/213/1194/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року 
місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Мазуренко В.В., розглянувши заочно у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 28 279,28 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.05.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №2402102. Відповідачка не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує, у зв`язку із чим утворилася заборгованість.
Крім того, 03.06.2020 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №0404-6687. Відповідачка не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, грошові кошти не повертає, проценти за користування кредитом не сплачує, у зв`язку із чим утворилася заборгованість.
26.03.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір №26032021, за умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором №2402102. 
ТОВ «ФК «ЄАПБ», у свою чергу, уклало з ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» договір №23/05/24, згідно з умовами якого відступило позивачу право вимоги до боржників, зокрема до відповідача за договором №2402102. 
28.10.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір №02/10/2021, за умовами якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступило ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право вимоги за кредитними договорами, зокрема за договором №0404-6687.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договорами №2402102, №0404-6687.
Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 28 279,28 грн та судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 2 662,40 грн та витрат на правничу допомогу в сумі 13 000,00 грн.
У судове засідання сторони не викликались. Від відповідача відзив на позов не надходив.
Відповідно до ст.247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
У відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи.
27.03.2026 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.
17.05.2020 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про надання споживчого кредиту №2402102, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 6 000,00 грн (п.1.3. договору), строком на 30 днів (п.1.4. договору), із сплатою в цей період процентів у розмірі 0,19% в день (п.п.1.5.1. договору). Стандартна процента ставка 1,90 % в день (п.1.5.2 договору).
Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству з метою отримання кредиту (п.2.1. договору).
Відповідно до п.4.1. договору, строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в п.1.4. Договору, якщо між Сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пп.4.2.-4.5 Договору.
Згідно з п.4.3-4.5. кредитного договору пропозиція (оферта) Споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку Товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій Споживачем. Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) Споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення Споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені Споживачем Товариству в Особистому кабінеті/зазначені в Договорі. У випадку акцептування Товариством пропозиції (оферти) Споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення Споживачем дій, зазначених в п.4.3 Договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою.
У Договорі зазначено, що підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом №53-ОД від 16.01.2020, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися.
Договір підписано відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора C871635.
Згідно з листом ТОВ «ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» кредитні кошти в розмірі 6 000,00 грн були успішно перераховані на картку № НОМЕР_1 .
Отже, кредитодавець умови договору виконав, надавши відповідачу кредит, проте відповідач умови договору з повернення коштів та сплати процентів належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Згідно з карткою обліку договору (розрахунок заборгованості), складеною ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», станом на 25.03.2021 заборгованість за договором №2402102 становить 19 680,00 грн, з яких: 6 000,00 грн – тіло кредиту, 13 680,00 грн – проценти. 
Із картки обліку договору видно, що відповідач неодноразово здійснювала продовження строку користування кредитом, у зв`язку із чим загальний строк користування кредитом становить 126 календарних днів.
26.03.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №26032021, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за договором №2402102 (номер запису в реєстрі боржників – 4920). 
23.05.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу №23/05/24, відповідно до якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за договором №2402102 (номер запису в реєстрі боржників – 17242).
Після набуття права вимоги позивачем не здійснювалося нарахування процентів та штрафу за цим договором.
03.06.2020 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №0404-6687, згідно з умовами якого відповідач отримала кредиту в розмірі 5 400,00 грн, строком на 27 днів (п.2 договору), із сплатою в цей період процентів у розмірі 2,00% в день (п.4 договору).
Відповідно до п.9 договору позичальник має право пролонгувати договір на умовах, в порядку та у спосіб, що визначені Правилами. На строк пролонгації процентна ставка складає 2 % від суми кредиту за кожен день користування
Згідно п.п. 7.2, 7.5, Правил для використання права пролонгувати договір, позичальнику необхідно сплатити нараховані проценти та неустойку (у разі наявності). Після отримання кредитодавцем відповідних коштів (відкладальна обставина) договір вважається пролонгованим без вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Пролонгація передбачає продовження кредиту на такий самий строк (з наступного календарного дня після настання останньої з трьох можливих подій: (1) настання терміну платежу; (2) закінчення строку попередньо здійсненої пролонгації; (3) отримання Кредитодавцем грошових коштів від Позичальника у розмірах визначених у пункті 7.2. зазначених Правил та сплата яких (зазначених грошових коштів) відповідно до згаданого пункту передбачає Пролонгацію.
У договорі зазначено, що укладаючи цей кредитний договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє всі умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись цього кредитного договору та Правил надання грошових коштів у кредит (які є невід`ємними частинами Договору та разом складають Договір), текст яких наразі розміщено на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.ua) та, відповідно, укладає Договір.
Договір підписано відповідачем електронним підписом шляхом використання одноразового ідентифікатора A458.
Згідно з листом АТ КБ «ПриватБанк» кредитні кошти в розмірі 5 400,00 грн були успішно перераховані на картку № НОМЕР_1 .
Отже, кредитодавець умови договору виконав, надавши відповідачу кредит, проте відповідач умови договору з повернення коштів та сплати процентів належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Згідно з розрахунком заборгованості, складеного ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», станом на 09.11.2021 заборгованість за договором №0404-66878 становить 8 316,00 грн, з яких: 5 400,00 грн – тіло кредиту, 2 916,00 грн – проценти. 
Із розрахунку заборгованості видно, що відповідач неодноразово здійснювала продовження строку користування кредитом, у зв`язку із чим загальний строк користування кредитом становить 114 календарних днів.
02.10.2021 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено Договір факторингу №02/10/2021, відповідно до якого ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема за договором №0404-66878 (номер запису в реєстрі боржників – 1656).
Після набуття права вимоги позивачем здійснено нарахування 3% річних в розмірі 47,49 грн та інфляційних збитків в розмірі 235,79 грн.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають з зобов`язань за договорами кредиту.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень статті 11 зазначеного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електронну комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Така заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитних договорів з первісними кредиторами, перерахування первісними кредиторами грошових коштів на картковий рахунок відповідача, а також перехід до позивача права вимоги за вказаним договором.
Відповідачем порушувалися умови договорів, кошти на повернення кредитів не сплачувалися, що призвело до виникнення заборгованості.
Відповідачем наявність заборгованості за кредитами не спростовано, виписки з особового рахунку та свого контррозрахунку не надано.
Перевіривши розрахунок заборгованості за договором №0404-6687 від 03.06.2020, суд встановив, що він здійснений арифметично вірно, відповідає умовах укладеного договору та вимогам чинного законодавства, а тому суд приймає вказаний розрахунок як належний та допустимий доказ наявності заборгованості
Разом з тим, суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором №2402102 від 17.05.2020, не може повністю погодитись із ним, виходячи з наступного.
Як зазначалося вище, строк користування кредитом, передбачений договором, з урахуванням застосування відповідачем пролонгацій, становить 126 днів.
Водночас п. 1.5.2. договору передбачено право кредитодавця нараховувати проценти у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивільного кодексу України.
Так, абзацом 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти за договором позики виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
При цьому, суд звертає уваге на те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
Такий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19), від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16 (п. 91).
Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року у справі №910/4518/16 зауважує, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів. Так, неможливо розумно пояснити, чому, наприклад, замовник робіт або послуг, який прострочив їх оплату, має сплачувати проценти річних за статтею 625 ЦК України, розмір яких може бути зменшений судом, якщо він надмірно великий порівняно зі збитками кредитора, а за прострочення повернення кредиту в такій самій сумі позичальник має додатково сплачувати ще й проценти як плату за «користування кредитом», розмір якої не може бути зменшений судом. Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Судом встановлено, що договором №2402102 передбачено сплату процентів за межами строку надання кредиту, що застосовується не відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, а згідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України, тобто у якості процентів за користування кредитом.
Тому відсотки за договором з огляду на вказані вище висновки Великої Палати Верховного Суду підлягають нарахуванню лише до 19.09.2020 включно, тобто, протягом погодженого сторонами строку кредитування. 
Таким чином, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по процентам за договором №2402102 у розмірі 10 260,00 грн, які нараховані кредитодавцем після закінчення строку користування кредитом, не знайшли своє підтвердження при розгляді справи, тому такі вимоги не підлягають задоволенню.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідача заборгованості у загальному розмірі 18 019,28 грн, з яких:
- заборгованість за договором №0404-66878 у розмірі 8 599,28 грн, з яких: 5 400,00 грн – тіло кредиту, 2 916,00 грн – проценти, 235,79 грн – інфляційні збитки, 47,49 грн – 3% річних;
- заборгованість за договором №2402102 у розмірі 9 420,00 грн, з яких: 6 000,00 грн – тіло кредиту, 3 420,00 грн – проценти.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується таким.
Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до матеріалів справи судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 13 000,00 грн.
Встановлено, що правова допомога позивачу фактично була надана, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 283,47 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог судовий збір у розмірі 1 696,45 грн.

Керуючись ст. ст. 207, 512, 514, 525, 526, 530, 638, 639, 610, 611, 1048-1049, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 247, 263-265, 274, 279, 280, 282 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитними договорами №0404-66878, №2402102 у загальному розмірі 18 019 (вісімнадцять тисяч дев`ятнадцять) грн 28 коп., з яких:
- заборгованість за договором №0404-66878 у розмірі 8 599,28 грн, з яких: 5 400,00 грн – тіло кредиту, 2 916,00 грн – проценти, 235,79 грн – інфляційні збитки, 47,49 грн – 3% річних;
- заборгованість за договором №2402102 у розмірі 9 420,00 грн, з яких: 6 000,00 грн – тіло кредиту, 3 420,00 грн – проценти.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 696 (одна тисяча шістсот дев`яносто шість) грн 45 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8 283 (вісім тисяч двісті вісімдесят три) грн 47 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Роз`яснити сторонам у справі, що згідно з вимогами ч.1 ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Тобто суб`єктом подання заяви про перегляд заочного рішення є виключно відповідач, а не інші особи, які беруть участь у справі. Повторне заочне рішення сторони можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» місцезнаходження: 03150, місто Київ, вул. Гедройця Єжи, буд.6, оф.521, ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дата складення повного тексту судового рішення – 27.05.2026 року.

Суддя В.В. Мазуренко