Справа №213/3378/25
провадження №2/197/110/26

Широківський районний суд Дніпропетровської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року 
приміщення суду за адресою: вул. Соборна, 86, с-ще Широке, 53700

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Гері О.Г.,
за участі:
секретаря судового засідання - Слобідської Л.О.,
позивачки – ОСОБА_1 ,
позивача – ОСОБА_2 ,
представниці позивачів – ОСОБА_3 ,
свідків - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою представниці позивачів ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , треті особи: Широківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); ОСОБА_7 про визнання батьківства, 
встановив:
Представниця позивачів звернулася до Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_6 , треті особи: Широківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); ОСОБА_7 про визнання батьківства. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 липня 2025 року зазначену цивільну справу передано 08 серпня 2025 року до Широківського районного суду Дніпропетровської області.
В обґрунтування позову представниця позивачів посилається на те, що в період з 2006 по 2022 роки позивачка ОСОБА_1 проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_2 . Відомості щодо батька дитини були внесені до актового запису про народження на підставі ч.1 ст.135 СК України. З моменту народження ОСОБА_6 визнавав свого сина, піклувався про нього, допомагав у вихованні та матеріальному утриманні, брав активну участь у житті дитини. На час призову ОСОБА_6 до лав ЗСУ останній з позивачкою та їх спільним сином проживали разом однією родиною. Сторони дійшли згоди щодо внесення змін до актового запису про народження дитини, оскільки ОСОБА_6 є біологічним батьком дитини та бажав виправити невідповідність в документах, однак був призваний на військову службу та з 29.12.2022 вважається зниклим безвісти. На підставі вищевикладеного, з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, позивачка просить визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та внести відповідні зміни в актовий запис про народження.
Провадження у справі відкрито 12.08.2025.
Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.
Представниця позивачів в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні.
Треті особи в судове засідання не з`явилися, заяв, клопотань до суду не надавали.
Суд, заслухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. 
Статтею 51 Конституції України, чч.2-3 ст.5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.
Згідно з ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду.
Згідно з ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.
Згідно з ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Як встановлено судом відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 06.06.2007, виданого Виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 . Місце народження - Україна, Дніпропетровська область, Широківський район, с. Андіївка. Про це 06 червня 2007 року складено відповідний актовий запис за №08. Батьками визнані: батько – ОСОБА_8 , мати – ОСОБА_1 . Місце державної реєстрації: Виконавчий комітет Андріївської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області.
Відомості про батька вказані за ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України від 07.10.2025, виданого Широківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Відповідно до Акту обстеження умов проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , №08 від 11 січня 2024 року, встановлено, що громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але з 2006 року фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на його повному забезпеченні.
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. №69/2022 в Україні запроваджено загальну мобілізацію.
Згідно з Довідкою про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, солдат ОСОБА_6 брав участь у заходах необхідних для оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період з 11.12.2022 по 29.12.2022.
Матеріали службового розслідування за фактом зникнення безвісти військовослужбовців ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 під час штурмових дій 29 грудня 2022 року розпочаті 07.01.2023 №81, закінчені 10.02.2023 №183.
Відповідно до Акту службового розслідування від 10.02.2023 солдат ОСОБА_6 будучи в складі ремонтно-відновлювального батальйону зник безвісти в районі населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. 
У відповідності до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановлену цим кодексом звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини.
Відповідно до ст.125 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.
Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України.
Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.
Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.
Відповідно до роз`яснень п. 9 вищевказаної Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
Визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорюваних прав дитини.
Верховний Суд у постановах від 11 липня 2023 року в справі №449/433/22 (провадження №61-4176св23), від 17 лютого 2021 року в справі №373/2257/18 (провадження №61-15136св20), від 21 березня 2018 року в справі №543/738/16-ц (провадження №61-4163св18) зазначає, що доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі ч.2 ст.128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 17 травня 2007 року у справі «Jevremovic v. Serbia» зазначив, що у відповідності до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод під час розгляду скарги про встановлення батьківства суди мають приділяти особливу увагу інтересам конкретної дитини.
Відповідно до ст.134 СК України на підставі рішення суду про встановлення факту батьківства, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.
Як убачається з пп.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Згідно з п. 2.16.4 Розділу ІІ зазначених вище правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.
Згідно висновків викладених в постанові Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі №478/690/18 (провадження №61-18333св19) зазначено, що рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).
За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно із чч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.
У постанові від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц, провадження №61-6030св18 Верховний Суд зазначив, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. А доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Свідок ОСОБА_4 , який був допитаний у попередніх судових засіданнях, підтвердив проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_6 однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Свідок ОСОБА_5 , яка була допитана в попередніх судових засіданнях, зазначила, що ОСОБА_6 визнавав своє батьківство щодо ОСОБА_2 , займався вихованням останнього, матеріально забезпечував.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).
При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.
Враховуючи те, що обставини, на які посилалися позивачи як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на вимогах закону, суд дійшов до висновку, що позов про визнання батьківства підлягає задоволенню, оскільки факт визнання батьківства ОСОБА_6 відносно ОСОБА_2 повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності. 
Суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.14, 76-81, 141, 259, 263-265, 267, 268, 351-352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов представниці позивачів ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 , треті особи: Широківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса); ОСОБА_7 про визнання батьківства - задовольнити.
Визнати громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , уродженця с. Веселий Став Широківського району Дніпропетровської області, батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Зобов`язати Широківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Андріївка Широківського району Дніпропетровської області (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , видане Виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області 06 червня 2007 року), зазначивши батьком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 » та по батькові з « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 »; у графі відомості про батька вказати: прізвище батька « ОСОБА_10 », ім`я « ОСОБА_13 », по батькові « ОСОБА_12 », громадянство « ОСОБА_14 », дата народження « ІНФОРМАЦІЯ_5 », місце народження «Україна, Дніпропетровська область, Широківський район, с. Веселий Став». 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати складання повного його тексту, у порядку, передбаченому підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.
Повний текст рішення складений 29.05.2026.

Суддя О.Г. Геря