ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/1271/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді – Маєцької Н.Д. 
при секретарі судового засідання – Готра В.В.,
за участю: 
представника позивача – Жупан Ж. В., 
представник відповідача – не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 05 травня 2026 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 11 травня 2026 року.

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 1 449 929,64 грн за такими платежами: - 11010500 “Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування” в розмірі 1 260 785,38 грн; - 11011001 “Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування” в розмірі 105 287,69 грн; - 18050400 “Єдиний податок з фізичних осіб” у розмірі 78 127,17 грн; - 11011700 “Військовий збір, що підлягає сплаті фізичними особами-підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування” в розмірі 5729,40 грн.
09 березня 2026 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів. 
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року відмовлено в задоволенні заяви представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено адміністративну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомлення сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 1449929,64 грн. Однак, сума заборгованості відповідачем не сплачена у добровільному порядку.
Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Судом вжито достатніх заходів щодо належного повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та надано достатній строк для подання відзиву на позовну заяву.
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. 
В судове засіданні відповідач не з`явився, однак 20 квітня 2026 року до суду надійшло клопотання представника відповідача про розгляд справи за відсутності відповідача та її представника. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.
Судом встановлено, що у відповідача наявний податковий борг у розмірі 1 449 929,64 грн за такими платежами:
-11010500 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 1 260 785,38 грн;
- 11011001 «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» в розмірі 105 287,69 грн;
- 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 78 127,17 грн;
- 11011700 «Військовий збір, що підлягає сплаті фізичними особами-підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування» в розмірі 5729,40 грн.
Вищевказаний податковий борг виник на підставі наступного.
Судом встановлено, що відповідачем до контролюючого органу самостійно подано звітні податкові декларації про майновий стан і доходи:
- № 9430198703 від 24.12.2025 за звітний податковий період 2024 року із самостійно задекларованою сумою податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 801 944,62 грн (відповідачем частково сплачено суму податку у розмірі 2666,85 грн, у зв`язку з чим, залишок до сплати по такому складає 799 277,77 грн) та самостійно задекларованою сумою військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 66 828,72 грн;
- № 9388182792 від 24.12.2025 за звітний податковий період 2023 року із самостійно задекларованою сумою податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 461 507,61 грн та самостійно задекларованою сумою військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 38 458,97 грн.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Вказане кореспондується з положенням пп.16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №755-VI, із змінами і доповненнями (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ПК України).
Згідно зі ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
П. 46.1 ст. 46 ПК України дає визначення поняттю "податкова декларація", відповідно до якого, такою є документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Декларація про майновий стан і доходи подається відповідно до ст. 179 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 49.18. ст. 49 ПКУ податкові декларації, крім випадків, передбачених ПКУ, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:
календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV ПКУ (пп.49.18.4. п. 49.18. ст. 49).
Відповідно до п.179.7. ст. 179 фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.
Однак, відповідачем вищевказаного обов`язку виконано не було. 
Відтак, у відповідача виник податковий борг у зв`язку з несплатою у встановлений законом строк суми податкового зобов`язання, самостійно визначеної ним у податковій декларації. 
Щодо податкового боргу за платежем 18050400 «Єдиний податок з фізичних осіб» у розмірі 78127,17 грн., суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що відповідачем до податкового органу було подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування №1415/к/07-15-13 від 02.03.2018, з обраною ставкою 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до підпункту 298.1.1 пункту 298.1 статті 298 ПК України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.
Згідно з п. 299.1 ст. 299 ПК України реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.
Відповідно до п. 293.1 ст. 293 ПК України ставки єдиного податку для платників 2 групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.
Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб-підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць, для другої групи платників єдиного податку у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати (пп. 293.2.2 п. 293.2 ст. 293 ПК України).
Відповідно до п. 295.2 ст. 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої та другої груп здійснюється контролюючим органом на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
Як вже встановлено судом, відповідач у заяві про застосування спрощеної системи оподаткування обрала ставку податку у розмірі 20% до розміру мінімальної заробітної плати.
З урахуванням вищенаведеного, ставка єдиного податку становить 20% до розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2025 року - 1 600,00 грн (8000,00*20%), на 01.01.2026 року - 1729,40 грн (8647,00*20%).
Згідно п. 295.1. ст. 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Відповідачу нараховано єдиний податок за серпень-грудень 2024 року в розмірі 8 000,00 грн (1 600,00 грн. х 5 міс.), за січень-лютий 2026 року в розмірі 3 458,80 грн (1 729,40 грн. х 2міс.), а всього в розмірі 11 458,80 грн. Сума єдиного податку залишається не сплаченою.
Відповідно до пункту 300.1 статті 300 ПК України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Крім того, відповідачем до податкового органу самостійно подано звітну податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця 2-ої групи № 9388182761 від 24.12.2025 за три квартали 2023 року із самостійно задекларованою сумою єдиного податку з фізичних осіб, яка підлягає сплаті до бюджету у розмірі 66 668,37 грн.
Однак, сума зобов`язання залишається не сплаченою.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень» від 10.10.2024 №4015-IX для фізичних осіб-підприємців -платників єдиного податку встановлено сплату військового збору.
Так, згідно з підпунктами 1.1-1.3 пункту пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України фізичним особам-підприємцям, зокрема 2-ї групи, нараховується ставка військового збору у розмірі 10% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року, з розрахунку на календарний місяць.
Станом на 01.01.2025 року розмір мінімальної заробітної плати 8000,00 грн (8000,00 грн. х 10% = 800,00 грн), на 01.01.2026 року – 8647,00 грн. (8647,00 грн. х 10% = 864,70 грн).
Відповідачу нараховано податок за серпень-грудень 2025 року у розмірі 4 000,00 грн (800,00 грн. х 5 міс.), за січень-лютий 2026 року в розмірі 1729,40 грн (864,70 грн. х 2 міс.), та всього в розмірі 5 729,40 грн.
Відтак, у зв`язку із встановленням для фізичних осіб-підприємців –платників єдиного податку обов`язку зі сплати військового збору та невиконанням відповідачем такого обов`язку, йому нарахований військовий збір на загальну суму 5729,40 грн., унаслідок чого у нього виник податковий борг у вказаному розмірі. 
В силу підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкова вимога – письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
У зв`язку з несплатою податку відповідачу на підставі пункту 59.1. статті 59 ПКУ, надіслано податкову вимогу від 30.10.2025 №0013439-1309-0716 про наявність податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями, яка була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку та вручена 24.12.2025 (R067059231585).
З огляду на вищенаведене, враховуючи підтвердження факту виникнення та наявності у відповідача податкового боргу, а також невиконання ним обов`язку щодо його сплати у добровільному порядку, позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню. 
Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПКУ орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Враховуючи вищевикладене, та те, що податковий борг відповідача у розмірі 1449929,64 грн. підтверджується матеріалами справи та станом на час розгляду справи в суді відповідачем не погашений, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Закарпатській області про стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 1449929,64 грн. підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд – 
ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Головного управління ДПС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, Ужгород, Закарпатська область, 88000, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу – задовольнити. 

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг у розмірі 1 449 929,64 грн. (один мільйон чотириста сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять гривень шістдесят чотири копійки) за платежами: 
- 11010500 “Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування” в розмірі 1 260 785,38 грн. (один мільйон двісті шістдесят тисяч сімсот вісімдесят п`ять гривень тридцять вісім копійок);
- 11011001 “Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування” в розмірі 105 287,69 грн. (сто п`ять тисяч двісті вісімдесят сім гривень шістдесят дев`ять копійок); 
- 18050400 “Єдиний податок з фізичних осіб” у розмірі 78 127,17 грн. (сімдесят вісім тисяч сто двадцять сім гривень сімнадцять копійок); 
- 11011700 “Військовий збір, що підлягає сплаті фізичними особами-підприємцями, які перебувають на спрощеній системі оподаткування” в розмірі 5729,40 грн. (п`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень сорок копійок). 

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Н.Д. Маєцька