Справа № 215/8658/25 
2/215/1101/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області 

у складі: головуючого судді - Квятковського Я.А.
секретар судового засідання - Зуб А.С.
за участю: позивача - ОСОБА_1 
представника відповідача - Рабко Т.О.

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення моральної шкоди у зв`язку з профзахворюванням,- 

ВСТАНОВИВ:

05.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ПрАТ«Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, у якій просить стягнути моральну шкоду у розмірі 520 000 грн. Просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Вказує, що з 23.06.1998 по 15.07.2024, працював на підприємстві ПрАТ «ПівнГЗК» спочатку водієм автотранспортних засобів, а потім у гірничотранспортному цеху водієм великовантажного абтомобіля кар`єрі технологічної колони автомобілів № 52 гірничотранспортного цеху №1 з повним робочим днем з правом на пільгове пенсійне забезпечення Списком №1. 15.07.2020 звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, ст. 38 КЗпП України. 30.07.2025 висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» йому встановлено два професійні захворювання: - вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-переферичним ангіодистонічним синодромом, ускладненним дисциркуляроною енцефалопатією з вестибулопатією: у поєднанні з синдромом церебрально-переферчної ангіодистонії з вестибулопатією; у поєднання з полірадикулонейропатією на шийному та поперково-крижовому рівнях з помірно вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів, остеоартрозу дрібних суглобів кистей; - хронічний (пиловий) бронхіт. Емфізема легень. Помірний пневмофіброз. Легенева недостатність першого степеня.
Відповідно до Акту розслідування причин виникнення професійного захворювання від 29.08.2025, професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло через те що він працюючи  підприємстві ПрАТ «ПівнГЗК», підпадав під дію щкідливих виробничих факторів, які перевищували гранично допустимі норми, а саме: - вібрація загальна транспортна (еквівалентний корегований рівень віброприскорення на 2 дБ перевищував допустимий рівень та складав 67 дБ при ГДР 65); - хімічні фактори (концентрація кремнію діоксиду кристалічного за вмісту пилу від 10 до 70 % в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму в 2,15 рази і складала 4,3 мг/м3 при ГДК 2,0 мг/м3. Також в Акті зазначені й інші фатори, які призвели до професійних захворювань - запиленість повітря робочої зони, загазованість повітря робочої зони шкідливими речовинами, підвищені та знижені температури рівень барометричного тиску, рівень шуму, рівеньвологості та нерухомості повітря, важкість роботи, напруженість трудового процесу та інші виробничі фактори. 
Відповідно Витягу з рішення від 23.10.2025 р. експертної команди про встановлення втрати працездатності та інвалідності, йому встановлено з 18.09.2025р. встанолено ІІІ групу інвалідності на 1 рік. Встановлено 65% втрати працездатності (в тому числі 55 % - вібраційна хвороба, 10 % - хронічний (пиловий) бронхіт на 1 рік. Протипоказан важка фізична праця, тривала хода, переохолодження. 
У зв`язку з захворюванням у нього змінився образ і якість життя, він має дуже хворобливий стан, який змушує його постійно лікуватись, проходити обстеження у лікарів. Але хронічний характер захворювань та дежу великий відсоток втрати працездатності не дають йому надії на видужання у майбутньому. Лікарі зазначають, що в нього покращення здоров`я не відбудеться. Усвідомлення того, що він став інвалідом, що його тепер постійно будуть турбувати біль та обмеження рухів в поперековому та шийному відділах хребта з іррадіацією в кінццвки, в нього порушена хода (він чого він відчуває дуже сильний дискомфорт). Тепер він постійно відчуває скітість, біль та обмеження рухливості в плечах, ліктьових та колінних суглобах. Його турбує постійна задишка навіть при незначному фізичному навантаженні, періодичний кашель, важкість у грудях, частий головний бвль. Ці відчуття додають йому ще більше морального пригнічення. Ці фізичні відчуття призводять йому душевний стан до постійних переживань та глибоких моральних страждань. Крім того, усі вищевказані й інші незручності викликають у нього почуття своєї неповноцінності. Йому постійно із-за поганого самопочуття приходиться турбувати та просити своїх рідних про допомогу. Тому вважає, що шкода заподіяна не тільки йому, а і його сім`ї. Він не може через стан здоров`я гідно забезпечувати матеріально свою сім`ю як раніше, не може виконувати навіть легку роботу по дому, а й навпаки - сам потербує фізичної та моральної допомоги від своїх близьких. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ «ПівнГЗК» моральну шкоду у розмірі 520 000 грн. 

Ухвалою суду від 10.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

07.01.2026 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Рабко Т.О. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач добровільно обрав роботу, міг звільнитися у будь-який час, також позивач був попереджений та обізнаний з шкідливими умовами праці, отримував компенсації, свідомо обрав місце роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує, що розмір відшкодування моральної шкоди, який просить стягнути позивач є необґрунтованим, несправедливим та безпідставно завищеним.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і правовідносини.
Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що ОСОБА_1 з 23.06.1998 по 15.07.2024 працював на підприємстві ПрАТ «ПівнГЗК», спочатку водієм автотранспортних засобів, а потім у гірничотранспортному цеху водієм великовантажного абтомобіля кар`єрі технологічної колони автомобілів № 52 гірничотранспортного цеху №1 з повним робочим днем з правом на пільгове пенсійне забезпечення Списком №1. 15.07.2020 звільнений за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію ст. 38 КЗпП України, що підтверджується трудовою книжкою, що також не заперечує представник відповідача (а.с. 9-11).
Під час роботи у ПрАТ в позивача виникли два професійні захворювання: - вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-переферичним ангіодистонічним синодромом, ускладненним дисциркуляроною енцефалопатією з вестибулопатією: у поєднанні з синдромом церебрально-переферчної ангіодистонії з вестибулопатією; у поєднання з полірадикулонейропатією на шийному та поперково-крижовому рівнях з помірно вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромами, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу, остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових та колінних суглобів, остеоартрозу дрібних суглобів кистей; - хронічний (пиловий) бронхіт. Емфізема легень. Помірний пневмофіброз. Легенева недостатність першого степеня, що підтверджується висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 30.07.2025 та актом від 29.08.2025 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, (а.с. 12-16).
Відповідно до п. п. 13, 17, 18, 19, 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29.08.2025 року, на підставі інформаційної довідки про умови праці від 12.02.2025 за №ПС/3.1/3095-25, підготовленої Південно-Східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці , умови праці ОСОБА_1 відносяться: - за вмістом аерозолю фіброгенної дії в повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); - за рівнем шуму – до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); - за рівнем вібрації – до 3 класу 2 ступеню (шкідливі). Загальна оцінка: умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня (шкідливі). Хронічні професійні захворювання виникли через те, що працюючи на підприємстві в кар`єрі гірничозбагачувального комбінату водієм автотранспортних засобів, виконував роботи з керування автомобільними транспортними засобами, забезпечував належний технічний стан автотранспортного засобу. Внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, мавших місце важких режимів експлуатації авотранспортних засобів в кар`єрі, позивач протягом тривалої дії підпадав під вплив підвищенних рівнів виробничої загальної вібрації та пилу переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони. 
Причинами виникнення хронічних професійних захворювань позивача є:- вібрація загальна транспортна: еквівалентний корегований рівень віброприскорення на на 2 дБ перевищував допустимий рівень та складав 67 дБ при ГДР 65 дБ, згідно ДСН 3.3.6.039-99 «Державні санітарні норми виробничого шуму,ультразвуку та інфразвуку»; - хімічні фактори: концентрація кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала ГДК в 2,15 рази відповідно до вимог "Державних медико-санітарних нормативів допустимого вмісту хімічних речовин у повітрі робочої зони", затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.07.2024 № 1192 та становила 4,3 мг/м3 при ГДК=2,0 мг/м3.
Як випливає з Витягу з рішення від 23.10.2025 р. експертної команди про встановлення втрати працездатності та інвалідності, йому встановлено з 18.09.2025р. встанолено ІІІ групу інвалідності на 1 рік. Встановлено 65% втрати працездатності (в тому числі 55 % - вібраційна хвороба, 10 % - хронічний (пиловий) бронхіт на 1 рік. Протипоказан важка фізична праця, тривала хода, переохолодження (а.с. 17-20).
Згідно індивідуальних програм реабілітації інваліда №125/25/1853/1 ОСОБА_1 встановлено обмеження до самообслуговування легкого ступеню, до пересування помірного ступеню, до трудової діяльності помірного ступеню, рекомендовано медичну реабілітацію: санаторно-курортне лікування, спостереження сімейного лікаря (а.с. 21-24).
ОСОБА_1 неодноразово проходив обстеження та знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з професійними захворюваннями, що підтверджується виписними епікризами (а.с. 25,26,27-29,30-32). 
Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Оцінка суду.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України.
Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України.
Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.
Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. 
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.
У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 12-16), встановлено два хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі умови праці позивачки у ПрАТ, встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я позивача, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивача шкодою.
Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивач протягом значного часу працював на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме більше 26 років, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушують його нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати ним професійної працездатності 65 %, тривалість розладу його здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 360 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною. 
Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про об`єктивний характер шкідливих умов праці, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та наявність компенсацій, оскільки такі обставини не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку. Надана представником відповідача карта умов праці не спростовує наявність шкідливих умов на виробнитцві та висновок комісії розслідування причин виникнення захворювання.
Доводи відповідача ПРАТ «ПІВНГЗК» щодо оподаткування суми моральної шкоди і необхідність витребування у позивача відомостей про банківський рахунок суд до уваги взяти не може, оскільки вони стосуються стадії виконання судового рішення.
Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.
Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
Згідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 3 600 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 – задовольнити частково. 
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 360 000 (триста шістдесят тисяч) гривень без утримання податків.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 3 600 (тритисячі шістсот) гривень на користь держави.
Копію рішення направити сторонам. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суд подається протягом тридцяти днів з дня його складання до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст судового рішення складено 12.05.2026 р. 

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач: ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», код ЄДРПОУ 00191023, місцезнаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, Тернівський район.

СУДДЯ: