441/179/26 2/441/447/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
/заочне/

25.05.2026 Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді Малахової-Онуфер А.М.
за участю секретаря судового засідання Стебеляк А.-А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :
представник Король В.А. в інтересах ТОВ «ФК «ЄАПБ», 02.02.2026 звернувся в суд з позовом про стягнення з ОСОБА_1 28 960 грн. 00 коп. боргу за кредитним договором № 07312-05/2025 від 03.05.2025. Позов обґрунтовує тим, що 03.05.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та відповідачем укладено кредитний договір № 07312-05/2025, згідно умов якого Товариство строком на 120 днів, надало відповідачу 8 000 грн. 00 коп. кредиту зі сплатою процентів за користування кредитом, в порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за таким належним чином не виконував, через що у нього перед ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» виникла заборгованість, яка станом на 29.10.2025 склала 28 960 грн. 00 коп., що 29.10.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем укладено договір факторингу №29102025, згідно умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 07312-05/2025 від 03.05.2025 перейшло до позивача, сума заборгованості на 31.12.2025 складає 28 960 грн. 00 коп., з яких 8 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 6 480 грн. 00 коп. заборгованість за процентами та 14 480 грн. 00 коп. заборгованість за штрафом. Просив позов задовольнити.
Ухвалою судді від 05.02.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.8).
Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» Король В.А. у заяві від 02.02.2026 просив про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності, щодо заочного розгляду справи, не заперечив (а.с. 5).
Відповідач ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву не подав, тому згідно ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечив у заяві від 02.02.2026 представник позивача (а.с. 11, 15).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положення ч. 1 ст. 205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до частини першої ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3 ст.207 ЦК України).
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно з ч.3 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Із змісту позовної заяви від 02.02.2026, із копій документів доданих до позову, зокрема договору про надання фінансового кредиту № 07312-05/2025 та додатку до нього, паспорта споживчого кредиту, заявки-анкети клієнта від 03.05.2025, інших матеріалів справи убачається, що 03.05.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ОСОБА_1 укладено договір № 07312-05/2025, за умовами якого Товариство строком на 120 днів, надало відповідачу 8 000 грн. 00 коп. кредиту, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на його платіжну картку 5355 - 28xx - xxxx - 0974, а ОСОБА_1 зобов`язався повернути кредит, комісію за видачу кредиту (в разі застосування) (надалі - комісія, комісія за видачу кредиту) та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 1.4 договору, за користування кредитом Товариством нараховуються проценти в розмірі 0,90% в день на залишок заборгованості, що є платою за користування кредитом та комісія за видачу кредиту в сумі 800,00 грн (що складає 10, 00 % від суми кредиту). Тип процентної ставки: фіксована.
Виконання кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів відповідачу (позичальнику) підтверджується листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" за вих. №3426_251230091421 від 30.12.2025, згідно якого ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на підставі договору на переказ коштів № ФК-П-2022/02-3 від 22.02.2022, за замовленням ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» перерахувало 03.05.2025 грошові кошти у сумі 8 000 грн. на платіжну картку 5355 - 28xx - xxxx - 0974, вказану ОСОБА_1 у заявці від 03.05.2025.
Із матеріалів справи убачається, що на 29.10.2025 заборгованість за кредитним договором № 07312-05/2025 від 03.05.2025 ОСОБА_1 повністю не погашена, залишок заборгованості склав 28 960 грн. 00 коп. 
Із копії договору факторингу № 29102025 від 29.10.2025, акта прийому-передачі Реєстру Боржників за договором факторингу № 29102025 від 29.10.2025, платіжної інструкції № 168 від 31.10.2025 та Витягу з Реєстру боржників до означеного договору видно, що 29.10.2025 між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та позивачем укладено договір факторингу № 29102025, згідно умов якого право грошової вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 07312-05/2025 від 03.05.2025 перейшло до позивача, сума заборгованості складає 28 960 грн. 00 коп. 
Згідно розрахунку заборгованості, на 31.12.2025 заборгованість за договором № 07312-05/2025 від 03.05.2025 ОСОБА_1 не погашена, залишок заборгованості складає 28 960 грн. 00 коп. з яких 8 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 6 480 грн. 00 коп. заборгованість за процентами, нарахованими в межах визначеного договором строку кредитування та 14 480 грн. 00 коп. заборгованість за штрафом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Ураховуючи вищенаведене, а саме те, що ОСОБА_1 внаслідок неналежного виконання умов укладеного 03.05.2025 з Товариством договору допустив заборгованість перед Кредитором, що позивач набув право вимоги до відповідача за договором на законних підставах, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №07312-05/2025 в розмірі 14 480 грн. 00 коп., з яких 8 000 грн. заборгованість за основною сумою боргу та 6 480 грн. 00 коп. заборгованість за процентами.
Підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафом за кредитним договором № 07312-05/2025 від 03.05.2025 в розмірі 14 480 грн. суд не убачає, з огляду на наступне.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України).
Пунктом 5.3 договору № 07312-05/2025 від 03.05.2025 передбачено, що у випадку прострочення клієнтом сплати платежів відповідно до термінів, встановлених в графіку платежів, товариство нараховує неустойку у вигляді штрафу в розмірі 100 % від суми простроченої заборгованості – на наступний день після терміну сплати, встановленого в графіку платежів, за відповідний розрахунковий період, та до дати погашення заборгованості, з урахуванням обмежень, встановленим чинним законодавством України.
Разом з тим, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі №758/5318/23 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №183/7850/22.
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Таким чином, ураховуючи перехідні положення ЦК України, вимога Товариства в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафом за кредитним договором № 07312-05/2025 від 03.05.2025 в розмірі 14 480 грн., задоволенню не підлягає.
Відповідно до положень ст. 133, 141 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_1 на користь позивача 1 331 грн. 20 коп. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 4, 5, 13, 81, 89, 133, 259, 263, 265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, ст. 3, 207, 509, 526, 527, 530, 610, 626-628, 638, 1048-1050, 1054, 1056-1, 1077, 1078, 1082ЦК України, суд, -
в и р і ш и в :
позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , прож. на АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ: 35625014, місцезнаходження юридичної особи: 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») 14 480 грн. 00 коп. заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 07312-05/2025 від 03.05.2025, з яких 8 000 грн. основна сума боргу та 6 480 грн. 00 коп. проценти, також 1 331 грн. 20 коп. судового збору, а всього 15 811 грн. 20 коп.
У задоволенні решти вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
С у д д я А.М.Малахова-Онуфер