Справа № 606/1260/25
Провадження №1-кп/605/14/2026

ВИРОК
Іменем України
18 червня 2026 року	м.Підгайці	

Підгаєцький районний суд Тернопільської області у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника, адвоката  ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні в режимі ВКЗ в залі суду в м. Підгайці кримінальне провадження за №12025211080000178 від 24 липня 2025 року про обвинувачення 

ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, працює у фермерському підприємство, не депутат, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 Кримінального кодексу України, 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України, згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 воєнного стану, а також проведення на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 на території України мобілізації до Збройних Сил України, усвідомлюючи свій обов`язок, передбачений ст.65 Конституції України, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період за таких обставин. 
22.12.2024 ОСОБА_4 , який відповідно до довідки військово-лікарської комісії за №6939/8 від 20.12.2024 є придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_2 , працівниками цього відділу особисто вручено повістку, яка зобов`язувала його з`явитися 23.12.2024 о 08:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , на відправку. 
Після отримання повістки та ознайомлення із її змістом ОСОБА_4 , з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, маючи можливість прибути 23.12.2024 о 08:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , для подальшого проходження служби у військових частинах, без поважних на те причин, не маючи передбачених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи належним чином повідомленим про наслідки відмови від виконання свого військового обов`язку та неявки за викликом, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», умисно не прибув у визначену повісткою дату та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправки у військову частину по призову на військову службу під час мобілізації, внаслідок чого ухилився від призову на військову службу під час мобілізації та порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України – ухилення від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

Допитаний у судовому засіданні 10.03.2026 обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у висунутому обвинуваченні, щиро розкаявся у вчиненому, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують та пояснив, що у грудні 2024 поїхав до міста, де працівники ТЦК та СП вручили йому повістку. Він пройшов ВЛК 20.12.2024, визнаний обмежено придатним, бо має проблеми і з нирками, і високий тиск, і 6 пальців на руці, але йому дали тільки копії документів, тому оскаржити висновок він не міг. 22.12.2026 одержав повістку про необхідність явки на наступний день на 08 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 на відправку. Але він не з`явився за повісткою, оскільки погано себе почував, хоч до лікаря саме в той день не звертався, а лише через кілька днів. Підстав для відстрочки не має, утриманців не має, інвалідність не оформляв, живе з сім`єю сестри. Попри те, що свою вину він визнає, служити в ЗСУ він не може у зв`язку із незадовільним станом здоров`я. Просив жорстоко не карати.
Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. 
Під час допиту свідок ОСОБА_6 (особу встановлено за військовим квитком серії НОМЕР_1 від 18.06.2022), що працює у відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 підтвердив, що подія мала місце в 2024 році, що обвинуваченому була виписана повістка, а він не з`явився, чи з`ясовували причину неявки за повісткою – не знає.
На підтвердження правильності кваліфікації діяння та доведення винуватості підсудного стороною обвинувачення долучені до матеріалів кримінального провадження і досліджені в судовому засіданні письмові докази, які судом оцінені як належні й допустимі, і які не викликають сумнівів у їх достовірні, зокрема:
-розписка №1/2212 про отримання повістки на відправку з особистим підписом ОСОБА_4 , в якій також роз`яснено про відповідальність у разі неприбуття;
-копія довідки ВЛК №6939/8 ВЛК від 20.12.2024, відповідно до якої ОСОБА_4 є придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони;
-листи-відповіді з медичних закладів м.Теребовля та м. Тернополя, надані на запити слідчого у цьому кримінальному провадженні про те, що з 12.12.2024 по 31.12.2024 громадяни ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не лікувалися і за медичною допомогою не зверталися.
Об`єктивних причин неприбуття ОСОБА_4 за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , не встановлено.
Захисник в судовому засіданні не ставив під сумнів кваліфікацію діяння, належність та допустимість досліджених доказів. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, крім власного її визнання, знайшла своє підтвердження, а його протиправне діяння вірно кваліфіковане за ст.336 КК України, оскільки він умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

У відповідності до положень статті 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення передбачене ст. 336 КК України класифікується як нетяжкий злочин.
Як вбачається із досудової доповіді представника персоналу органу пробації Тернопільського районного сектору №5 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області, результати оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та ризики небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. ОСОБА_4 шкодує про вчинене, але мінімізує свою відповідальність за скоєне правопорушення, не усвідомлює серйозність наслідків. Беручи до уваги середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, представник органу пробації вважає за можливе виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі, не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органа пробації, у випадку звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, доцільно покладання обов`язків відповідно до п. 1, 2 ч.1, п. 2, 3 ч.3 ст. 76 КК України.
В судових дебатах прокурор просила призначити покарання в межах санкції ст.336 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
Сторона захисту просила застосувати до обвинуваченого положення ч.1 ст.69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті, а саме - штрафу.
Після закінчення промов учасники судових дебатів відмовилися від реалізації права обмінятися репліками, ніяк не прокоментували позиції один одного щодо покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
При призначенні обвинуваченому покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує: 
1) ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке посягає на встановлений конституційний порядок, обороноздатність країни та безпеку держави в умовах повномасштабної збройної агресії проти України. Захист Вітчизни є конституційним обов`язком кожного громадянина (ст. 65 Конституції України). Ухилення від цього обов`язку загрожує належному комплектуванню Збройних Сил України, що безпосередньо впливає на обороноздатність усієї держави. Тому суспільна небезпека цього злочину є надзвичайно високою, 
2) особу обвинуваченого, який 
- працевлаштований в ППОП "Iванівське" з 2004 року і за час роботи виявив себе добросовісним працівником, дисциплінарних стягнень до нього не застосовувалося, з колегами по роботі неконфліктний і толерантний, скромний у побуті (за матеріалами досудової доповіді);
- має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, 
- має значні проблеми зі здоров`ям, що підтверджується численними виписками із медичної карти стаціонарного хворого, де він неодноразово перебував на лікуванні в ході судового розгляду, а також висновком ВЛК №6939/8 ВЛК від 20.12.2024. Зокрема, 
* виписка № 6358\2406 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджує, що з 11.11.2025 по 20.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ТМР "Теребовлянська міська лікарня" з діагнозом вроджена аномалія розвитку нирок, полікістоз нирок, хронічна хвороба нирок I стадії; хронічний пієлонефрит; метаболічна кардіоміопатія. Синдром СLС/Вторинна артеріальна гіпертензія II стадії, 2 ступеня; Метаболічно-асоційована жирова хвороба печiнки, активна фаза, кісти печінки. Поліпоз жовчного міхура та ін.; 
* виписка №6514 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджує, що з 04 травня 2026 року по 15 травня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні в КНП "Тернопільська обласна психоневрологічна лікарня" з діагнозом легка розумова відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості з повною соцiально-трудовою дезадаптацією, потребує спостереження психіатра по місцю проживання; 
* виписка №3060/1242 з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого підтверджує, що з 29 травня 2026 року по 06 червня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні в КНП ТМР "Теребовлянська міська лікарня" з діагнозом метаболічна кардіоміопатія, вторинна артеріальна гіпертензія II стадії, 2 ступеня; вроджена аномалія розвитку нирок, полікістоз нирок, хронічна хвороба нирок I стадії; хронічний пієлонефрит; метаболічно-асоційована жирова хвороба печiнки, активна фаза, кісти печінки. Поліпоз жовчного міхура; 
- на обліку в лікаря-нарколога не перебуває, проте перебуває у лікаря-психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість»;
3)відсутність обставин, які б обтяжували покарання, відсутність судимостей.

З урахуванням викладеного, усвідомлюючи, що призначення покарання у виді штрафу за ухилення від захисту держави створить у суспільстві небезпечний прецедент «відкупу» від конституційного обов`язку, нівелює превентивну мету покарання (виправлення та загальну превенцію) і сприйматиметься суспільством як несправедливість щодо тих громадян, які виконують свій обов`язок на передовій, суд, однак, повинен враховувати стан здоров`я підсудного, який потребує спостереження психіатра за місцем проживання та періодичного лікування хронічних (в тому числі вроджених) хвороб, що неможливо забезпечити в умовах ізоляції при застосуванні реального позбавлення волі, що може призвести до остаточної втрати здоров`я і не принесе жодної користі державі, а навпаки стане для неї тягарем.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого, який не проявляє злочинних нахилів, визнав вину, раніше не був судимий, працевлаштований, позитивно характеризується і за місцем роботи, і за місцем проживання, можливе без ізоляції, оскільки так він зможе підтримувати стан здоров`я, а також, продовжуючи працювати, позитивно впливати на економіку України.
Отже, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Потерпілих у даному кримінальному провадженні немає. 
Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Витрати, пов`язані із залученням експерта, - відсутні.
Питання про речові докази, вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд 

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік та 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки: 
1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
4)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речовий доказ, а саме: оригінал розписки (корінця) №1/2212 про отримання повістки на відправку з особистим підписом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити у матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча:	  	ОСОБА_9