ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/581/26 

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторгова компанія «Надійний Союз», м. Миколаїв Миколаївської області,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Березанка», м. Сквира Київської області,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:  ОСОБА_1 , с. Шапіїв Білоцерківського району Київської області,
про стягнення 41 020,83 грн.,

без виклику представників;
СУТЬ СПОРУ:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Зерноторгова компанія «Надійний Союз», м. Миколаїв (далі по тексту – ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний Союз») 03.03.2026 через систему «Електронний суд» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Березанка», м. Сквира Київської області (далі по тексту – ТОВ «АФ «Березанка»), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача:
20 330,00 грн. – орендної плати за 2025 рік за Договором оренди землі від 30.12.2021, 
20 330,00 грн. – штрафу, нарахованого відповідно до п.17 Договору оренди землі від 30.12.2021,
119,94 грн. – пені, нарахованої за період з 01.01.2026 по 28.02.2026,
98,58 грн. – 3% річних, нарахованих за період з 01.01.2026 по 28.02.2026,
142,31 грн. – інфляційних втрат, нарахованих за період січень 2026 року.
Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати, які складаються із витрат на сплату судового збору та витрат на правничу допомогу.
Позов обґрунтований тим, що 30.12.2021 між ТОВ «АФ «Березанка» (орендар) та ОСОБА_1 був укладений договір оренди землі, за яким, ОСОБА_1 (орендодавець) передав орендарю у строкове платне користування земельну ділянку з кадастровим номером 3224088600:03:010:0005.
В подальшому, за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення від 31.07.2025 ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний Союз» набуло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3224088600:03:010:0005.
Позивач твердить, що після реєстрації права власності звернувся до відповідача із листом, в якому повідомив про зміну орендодавця, а також повідомив реквізити для оплати.
Позивач зазначає, що відповідач, всупереч умовам чинного договору оренди землі від 30.12.2021 не сплатив орендну плату за 2025 рік ні попередньому власнику, ні новому власнику, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.03.2026 відкрито провадження у справі №911/581/25 за правилами спрощеного позовного провадження. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_1 .
Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача ТОВ «АФ «Березанка» подати суду докази оплати на користь ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний Союз» або ОСОБА_1 орендної плати за 2025 рік за Договором оренди землі від 30.12.2021 (частина 2 ст. 74 ГПК України).
Відповідно до ч.7 ст. 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Копію ухвали від 06.03.2026 про відкриття провадження у справі було надіслано та доставлено до електронного кабінету відповідача 06.03.2026 о 16:31, про що складено та долучено до матеріалів справи довідку Господарського суду Київської області про доставку електронного листа.
Гарантований статтею 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву сплив 23.03.2026.
11.03.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подав заяву від 10.03.2026 про стягнення витрат на правничу допомогу, в якій просить суд стягнути з відповідача 12 000,00 грн. витрат на правничу допомогу.
Крім того, 11.03.2026 представник позивача подав заяву про виконання ухвали суду, до якої долучено докази направлення копії позовної заяви з додатками третій особі.
06.04.2026 від ОСОБА_1 до Господарського суду Київської області надійшли пояснення третьої особи від 20.03.2026. У вказаних поясненнях третя особа просить задовольнити повністю позов ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз».
Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).
Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).
Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).
Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Станом на 07.05.2026 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Розглянувши позов ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз» до ТОВ «АФ «Березанка», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_1 , про стягнення 41 020,83 грн., всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд
УСТАНОВИВ:
відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).
30.12.2021 між ОСОБА_1 (орендодавцем) та ТОВ «Агрофірма «Березанка» (орендар) був укладений Договір оренди землі , за умовами якого:
- орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить орендодавцю на праві власності, знаходиться на території Шапіївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3224088600:03:010:0005 (п.1);
- в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,9671 га (п.2);
- договір укладено строком на 10 років, з дня укладення договору оренди земельної ділянки, що є предметом цього договору. Право оренди земельної ділянки виникає у орендаря з моменту державної реєстрації такого права (п.7);
- орендна плата сплачується орендарем у розмірі 20 330,00 грн. за рік (п.11);
- виплата орендної плати здійснюється у грошовій формі, один раз на рік, не пізніше 31 грудня поточного року, шляхом видачі готівки через касу орендаря або за письмовою заявою орендодавця шляхом здійснення грошового переказу на адресу (або рахунок) орендодавця (п.12.);
- обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється без урахування індексації (п.14);
- у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, сплачується штраф у розмірі 100% річної орендної плати, встановленої цим договором та справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення (п.17);
- перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, реорганізація юридичної особи-орендаря, зміна найменування сторін договору оренди землі, зокрема внаслідок реорганізації юридичної особи або зміни типу акціонерного товариства не є підставою для зміни умов або розірвання договору (п.40).
Укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «АФ «Березанка» договір за своєю правовою природою є договором оренди землі. За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (стаття 792 ЦК України).
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ «АФ «Березанка» 30.12.2021.
Надалі, 31.07.2025 між ОСОБА_1 (продавець) та ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз» (покупець) був укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення (далі – Договір купівлі-продажу). Вказаний договір зареєстровано в реєстрі за №1848.
Пунктом 1.1 передбачено, що за цим договором продавець передає (продає) майно, вказане в п.1.2 цього договору, у власність покупця, а покупець приймає (купує) майно та сплачує обумовлену в п.2.1 грошову суму.
Відповідно до п.1.2 земельна ділянка площею 2,9671 га, що відчужується за даним договором, розташована на території Шапіївської сільської ради, Білоцерківського району, колишнього Сквирського району, Київської області, кадастровий номер 3224088600:03:010:0005.
Згідно з пунктом 1.3 ця земельна ділянка належить продавцеві на підставі рішення Сквирського районного суду Київської області від 01.04.2014 №376/652/14-ц 2/376/322/2014; право власності зареєстроване за продавцем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.04.2014, номер запису про право власності 5313267, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 336831932240.
Право власності (перехід права власності) на земельну ділянку у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка здійснюється одночасно із посвідченням цього договору (п.3.2 Договору купівлі-продажу).
Право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав за ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз» 31.07.2025, про що свідчить залучений до матеріалів справи витяг з ДРРП №437704642 від 31.07.2025.
Пунктом 40 Договору оренди встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, реорганізація юридичної особи-орендаря, зміна найменування сторін договору оренди землі, зокрема внаслідок реорганізації юридичної особи або зміни типу акціонерного товариства не є підставою для зміни умов або розірвання договору
Статтею 31 Закону України «Про оренду земельної ділянки» передбачено, що особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного кодексу України.
Відповідно до частини 1 статті 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.
Суд встановив, що до ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз» з 31.07.2025 перейшли всі права та обов`язки орендодавця земельної ділянки з кадастровим номером 3224088600:03:010:005, орендарем якої є ТОВ «АФ «Березанка» відповідно до чинного Договору оренди землі від 30.12.2021.
Відповідно до частини 3 статті 148-1 Земельного кодексу України особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
10.10.2025 ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз» надіслало ТОВ «АФ «Березенка» лист вих.№08/10-01 від 08.10.2025, в якому повідомило, що новим власником та орендодавцем земельної ділянки площею 2,9671 га з кадастровим номером 3224088600:03:010:005 являється ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз». Також у листі наведено реквізити для сплати орендної плати та запропоновано внести зміни до Договору оренди. 
Вказаний лист був надісланий рекомендованим листом №0100100755585 на адресу орендаря та отриманий ним 15.10.2025.
Звертаючись із даним позовом, позивач твердить, що відповідач не сплатив орендну плату за 2025 рік.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно з п. 11, 12 та 14 Договору оренди орендна плата сплачується орендарем у розмірі 20 330,00 грн. за рік. Виплата орендної плати здійснюється у грошовій формі, один раз на рік, не пізніше 31 грудня поточного року, шляхом видачі готівки через касу орендаря або за письмовою заявою орендодавця шляхом здійснення грошового переказу на адресу (або рахунок) орендодавця. Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється без урахування індексації
Відповідно до ч.2 ст. 1087 ЦК України розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі. Розрахунки між цими особами можуть провадитися також готівкою, якщо інше не встановлено законом.
Положенням про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління НБУ від 29.12.2017 №148 передбачено, що суб`єкти господарювання мають право здійснювати розрахунки готівкою протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами між собою – у розмірі до 10000 гривень включно.
З огляду на те, що розмір орендної плати встановленої в Договорі оренди перевищує граничну суму для готівкового розрахунку між юридичними особами, ТОВ «АФ «Березанка» мав сплатити орендну плату за 2025 рік шляхом безготівкового переказу на рахунок ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз», який був попередньо вказаний у листі вих.№08/10-01 від 08.10.2025, до 31.12.2025, а з 01.01.2026 настало прострочення.
12.02.2026 ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз» звернулась до ТОВ «АФ «Березанка» із вимогою вих.№1202, в якій орендодавець вимагав упродовж 3 днів з моменту отримання даного листа сплатити борг з орендної плати за оренду земельної ділянки з кадастровим номером 3224088600:03:010:0005 за 2025 рік у сумі 20 330,00 грн.
Матеріали справи не містять відповіді на вказану вимогу.
Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
ТОВ «АФ «Березанка» доказів оплати на користь ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний Союз» або Мандзюк Л.І. орендної плати за 2025 рік за Договором оренди землі від 30.12.2021, суду не подало, у тому числі на вимогу п.4 ухвали від 06.03.2026 про відкриття провадження, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України.
З огляду на те, що відповідач у 2025 році не сплатив оренду плату за оренду земельної ділянки за Договором оренди від 30.12.2021, вимога позивача про стягнення з відповідача орендної плати в сумі 20 330,00 грн. є документально підтверджена, законна та така, яку слід задовольнити повністю.
У зв`язку з прострочення грошового зобов`язання, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 119,94 грн., нараховану за період з 01.01.2026 по 28.02.2026.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пунктом 17 Договору оренди встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення.
Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, встановив, що його здійснено арифметично вірно, у зв`язку з чим, вказану вимогу слід задовольнити повністю.
Крім того, у зв`язку з порушенням строків оплати позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача штраф у сумі 20 330,00 грн., передбачений п.17 Договору.
Відповідно до п. 17 Договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, сплачується штраф у розмірі 100% річної орендної плати, встановленої цим договором.
Суд звертає увагу сторін, що одночасне стягнення передбачених договором двох підвидів неустойки (пені та штрафу), не суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
По-перше, у даному випадку сторонами застосовано два підвиди неустойки, а в межах одного виду відповідальності сторонами може бути застосований різний набір санкцій, про що неодноразово наголошував Верховний Суд. По-друге, таке формулювання сторони погодили у Договорі на підставі вільного волевиявлення, що не суперечить положенням чинного законодавства. 
Крім того, стаття 61 Конституції України вміщена у розділі ІІ Конституції «Права, свободи та обов`язки людини і громадянина» відповідно не розповсюджується на господарсько-правову відповідальність юридичних осіб у господарських зобов`язальних відносинах. 
Суд встановив, що відповідач взагалі не сплатив оренду плату за 2025 рік, відтак погоджується, що у позивача виникло право для нараховування штрафу відповідно до п.17 Договору, у зв`язку з чим, вказана вимога має бути задоволена повністю в заявленому розмірі, а саме в сумі 20 330,00 грн. 
Крім того, позивач нараховує та просить суд стягнути з відповідача 98,58 грн. 3% річних, нарахованих за період з 01.01.2026 по 28.02.2026 та 142,31 грн. інфляційних втрат, нарахованих за січень 2026 року.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання статті 625 Цивільного кодексу України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 Цивільного кодексу України.
Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.
Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів річних та інфляційних втрат, встановив, що такий здійснено арифметично вірно, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 98,58 грн. процентів річних та 142,31 грн. інфляційних втрат слід задовольнити повністю.
За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз» повністю та ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «АФ «Березанка» 20330,00 грн. основного боргу, 20 330,00 грн. штрафу, 119,94 грн. пені, 98,58 грн. процентів річних та 142,31 грн. інфляційних втрат.
У зв`язку із задоволенням позову, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у розмірі 2662,40 грн. повністю.
Позивач твердить, що в ході розгляду даної справи, поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 12 000,00 грн.
Щодо включення до судових витрат витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За приписами ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
За змістом частини другої статті 126 ГПК України до витрат на професійну правничу допомогу належать розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката.
10.02.2026 між адвокатським бюро «Приймак та партнери» (бюро) та ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз» (клієнт) був підписаний договір про надання правничої допомоги, за умовами якого:
- бюро бере на себе зобов`язання надати правничу допомогу клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах: бути представником клієнта та захищати його інтереси в судах усіх інстанцій та юрисдикцій, що стосуються захисту прав та інтересів клієнта щодо стягнення заборгованості з ТОВ «Агрофірма «Березанка» за договором оренди від 30.12.2021 (п.1);
- за підготовку та подачу позовної заяви щодо стягнення заборгованості клієнт сплачує на користь бюро гонорар з розрахунку по 12 000,00 грн. (п.4).
- гонорар клієнт зобов`язується оплатити на розрахунковий рахунок бюро (або у касу бюро) протягом 2 діб з моменту укладення цього договору (п.4.1).
11.02.2026 за платіжною інструкцією №871 на суму 12 000,00 грн. ТОВ «Зерноторгова компанія «Надійний союз» здійснило оплату за послуги адвоката по Договору про надання правничої допомоги від 10.02.2026 (підготовка та подача позовної заяви до суду).
На виконання договору сторони підписали акт виконаних робіт від 09.03.2026, в якому сторони погодили, що адвокатом бюро під час виконання Договору було надано клієнту правничу допомогу у справі №911/581/26 вартістю 12 000,00 грн., зокрема надано послуги з підготовки і подання до господарського суду позовної заяви про стягнення заборгованості за договором оренди землі.
Суд звертає увагу на те, що надані позивачем документи на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію, зокрема, пропорційності, співмірності та розумної необхідності таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, а також у постанові Верховного Суду від 25.08.2022 у справі № 911/3323/14.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом. Вирішення питання розподілу судових витрат суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони ураховуючи як те, чи були вони фактично несені, так і оцінювати їх необхідність (постанова КЦС ВС від 23.10.2024 у справі №753/25081/21).
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.11.2020 у справі № 922/1948/19, від 12.08.2020 у справі № 916/2598/19, від 30.07.2019 у справі № 911/1394/18).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Здійснивши аналіз заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, суд встановив, що заявлені витрати є співмірними зі складністю справи, наданими адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг та відповідають критерію розумної необхідності.
Суд вважає заявлену суму судових витрат позивача на правову допомогу в розмірі 12 000,00 грн. дійсно розумно необхідною, домірною та обґрунтованою, тому саме така сума належить до включення до судових витрат по справі та розподілу між сторонами відповідно до ст. 129 ГПК України.
З огляду на викладене, суд включає до судових витрат по справі витрати позивача на професійну правову допомогу в сумі 12 000,00 грн., та покладає на відповідача відшкодування позивачу вказаних витрат повністю.
Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторгова компанія «Надійний Союз» задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Березанка» (09001, Київська область, Сквирський район, м. Сквира, вул. Шолом Алейхема, буд. 16, оф. 2, ідентифікаційний код 38713642) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Зерноторгова компанія «Надійний Союз» (54001, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Нікольська, буд. 61/11, ідентифікаційний код 45352955)
20 330,00 грн. (двадцять тисяч триста тридцять гривень нуль копійок) основного боргу,
20 330,00 грн. (двадцять тисяч триста тридцять гривень нуль копійок) штрафу,
119,94 грн. (сто дев`ятнадцять гривень дев`яносто чотири копійки) пені,
98,58 грн. (дев`яносто вісім гривень п`ятдесят вісім копійок) процентів річних,
142,31 грн. (сто сорок дві гривні тридцять одну копійку) інфляційних втрат,
2662,40 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні сорок копійок) судового збору,
12 000,00 грн. (дванадцять тисяч гривень нуль копійок) витрат на професійну правничу допомогу.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх