справа № 274/748/26
провадження № 2/0274/1474/26

Рішення
Іменем України
01.06.2026 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Бондарчук Н.О., сторін, представників сторін ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом, та звільнення від сплати заборгованості по аліментах -
в с т а н о в и в :

Позивач, інтереси якого представляє адвокат Антонюк О.М., звернувся до суду з позовом, згідно якого просить змінити розмір аліментів, який було встановлено судовим наказом №274/3997/25, виданим 11.06.2025 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання дітей з розміру - 1/3 на 1/6 частки усіх видів заробітку (доходів) платника аліментів; звільнити ОСОБА_5 від сплати заборгованості по аліментах, згідно розрахунку заборгованості у сумі 16465,07 грн.
Вимоги заяви обґрунтовує тим, що він та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, під час якого народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Бердичівського міськрайонного суду у справі №274/4019/25 від 17.07.2025 шлюб між сторонами розірвано. 
Судовим наказом №274/3997/25 від 11.06.2025 року із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти, у розмірі 1/3 усіх видів доходів та заробітку на утримання дітей.
Згідно постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 30.12.2025 ВП №78458733 та довідки - розрахунку у ОСОБА_3 виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 16 465,07 грн.
На сьогоднішній день існують обставини, які є підставами для зменшення розміру аліментів, а також звільнення від сплати заборгованості по аліментах: ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, а на сьогоднішній день - II групи. Він хворіє важкими хворобами, а саме - генетична хвороба ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), астма, ураження сітківки, анормальні мимовільні рухи, порушення вестибулярної функції, неврологічні порушення. Внаслідок цього він потребує сторонньої допомоги, не може працювати. Його ніхто не утримує та не допомагає матеріально. Єдине його джерело доходу - це пенсія інваліда, у сумі 3323 грн, саме з цього єдиного доходу здійснюється відрахування аліментів на двох дітей, але через мінімальний розмір пенсії, її не вистачає щоб покрити суму стягнення аліментів та виникає борг, який позивач немає з чого погасити. У ОСОБА_3 є лише батько пенсіонер та мама інвалід. Він не в змозі сплачувати такі аліменти і більше того - погасити борг через важкі життєві обставини та хвороби.
Вважає, що таке стягнення і борги ставлять позивача ОСОБА_3 в скрутне матеріальне становище. За таких обставин, просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача за судовим наказом на утримання дітей до 1/6 частки усіх видів заробітку (доходів) щомісячно до досягнення дітьми повноліття та звільнити позивача від сплати заборгованості по аліментах. 
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.02.2026 відкрито загальне позовне провадження у справі (а.с.31).
23.02.2026 представником відповідачки ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що заявлені позовні вимоги відповідачка не визнає. Зазначає, що до позовної заяви позивачем не додано жодного доказу того, що після видачі Судового наказу (тобто після 11.06.2025) якимось чином змінилося його матеріальне становище, у будь-який бік, погіршився або поліпшився стан здоров`я, чи взагалі змінилися будь-які обставини, які можуть мати вплив на визначені судовим рішенням розміри аліментів, які підлягають сплаті. Абсолютно всі додані документи датовані періодом до винесення Судового наказу про стягнення аліментів.
Просить врахувати, що з 11.05.2026 року (після досягнення повноліття старшою спільною дитиною позивача та відповідачки) розмір аліментів, які підлягають сплаті ОСОБА_3 , і без того буде зменшено до 1/6 усіх видів його доходів.
Як випливає з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, доданого позивачем до позовної заяви, розмір аліментів, який підлягав стягненню з нього становив один прожитковий мінімум на дитину (по половині прожиткового мінімуму на кожного з його дітей), але стягнення з його пенсії у вересні та жовтні 2025 року складало не більше 50% пенсії, в інші періоди – значно менше, і, водночас, суттєво менше мінімального розміру аліментів визначених судовим рішенням та законодавством. За таких обставин, незалежно від того, буде чи ні задоволено позовні вимоги позивача про зменшення розміру аліментів з 1/3 до 1/6 доходів, сума обов`язкового мінімально встановленого законодавством платежу для нього не зміниться. Відтак, відновлення нібито порушених прав та інтересів позивача не відбудеться, а тому це є окремою правовою підставою для відмови у задоволенні його позовних вимог.
Крім того, у позовній заяві позивач вважає підставою для звільнення від сплати заборгованості наявності інвалідність з дитинства, потреби у сторонній допомозі, неможливості працювати. Разом з тим, позивачем не підтверджено жодним доказом того, що ці обставини у нього виникли саме після судового рішення про стягнення аліментів. Так само жодним доказом не підтверджено той факт, що він потребує сторонньої допомоги і не може працювати. Зокрема, витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, виданий у лютому 2025 року і доданий до матеріалів справи, засвідчує лише факт обмеження, а не неможливості трудової діяльності позивача. Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда №1597 від 16.09.2019, позивачу протипоказана тільки важка фізична праця, робота в запилених приміщеннях, робота з токсичними речовинами, а не будь-яка взагалі трудова діяльність.  
Посилання позивача на факти періодичного перебування на лікуванні, наявність встановленої інвалідності з дитинства не є тими обставинами, що підтверджують суттєву зміну його матеріального становища, що давало б підстави для задоволення його позовних вимог.  Крім того, позивач не був позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі, встановленому судом, або значно раніше звернутися до суду для вирішення спору щодо зменшення їх розміру. За вказаних умов, позивачем не підтверджено допустимими доказами обставин, які можуть стати підставами для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах, що є підставою для відмови у задоволенні його позовних вимог і у цій частині. При цьому, слід врахувати, що наявна заборгованість виникла взагалі з мінімально допустимого розміру аліментів, і, при цьому, мають враховуватися не тільки інтереси позивача, але і його дітей на належне утримання та виховання (а.с.49-52).
Протокольною ухвалою суду від 17.03.2026 закрито підготовче засідання у справі (а.с.65 - 66).
В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позовній заяві, наполягали на їх повному задоволенні. 
Відповідачка та її представник ОСОБА_2 заперечили щодо задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. 
Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не забезпечили участь свого представника в судовому засіданні. Згідно поданої заяви, просили проводити розгляд справи в їх відсутності (а.с.62).
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 (мати позивача) суду пояснила, що після того, як її син потрапив в ДТП в нього появилися спадкові хвороби. Він має хвороби пов"язані з пам"ятью, самостійно не може себе обслуговувати. В нього пенсія 3200 грн, інших доходів в нього немає. Коли відповідачка подавала до суду заяву про стягнення аліментів, то зазначила в ній неправдиву інформацію. Її син не відмовляється сплачувати аліменти, просто він не спроможній сплачувати той розмір, що йому присудили. Позивач проживає разом з нею, вона йому допомагає, оскільки він потребує сторонньої допомоги. Вони живуть за рахунок господарства, дітям допомагають по можливості. Відповідачці пропонували в рахунок аліментів автомобіль, вона спочатку погодилася, але через 2 дні відмовилася. Позивач живе за її рахунок та рахунок її чоловіка, оскільки його пенсії не вистачає на прожиття та лікування. 
Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. 
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17.07.2025 у справі № 274/4019/25 шлюб між сторонами розірвано (а.с. 6 - 7).
Сторони являються батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей (а.с. 12 - 13).
На підставі судового наказу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.06.2025 у справі № 274/3997/25 стягнуто із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 на користь стягувача - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 10.06.2025 року і до досягнення дітьми повноліття (а.с.8).
Згідно постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 30.12.2025 ВП №78458733 у ОСОБА_3 станом на 30.12.2025 наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 14291,74 грн.(а.с.9).
Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по в/л №274/3997/25, виданого Бердичівським міськрайонним судом 25.06.2025 у ОСОБА_3 станом на січень 2026 виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 16465,07 грн.(а.с.10).
Як вбачається з довідки про доходи №7805 6383 7289 2861 ОСОБА_3 перебуває на обліку в Бердичівському об`єднаному управлінні ПФУ в Житомирській області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.07.2025 по 31.12.2025 складає 12516,61 грн (а.с. 11).
Згідно Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від 14.03.2025 останньому встановлено ІІ групу інвалідності з 19.02.2025. Причина інвалідності - інвалідність з дитинства (а.с.14 - 15).
Житомирським обласним центром медико- соціальної експертизи Бердичівської міжрайонної МСЕК розроблено індивідуальну програму реабілітації №1597 від 16.09.2019 ОСОБА_3 , згідно якої встановлено види обмежень: до самообслуговування, до пересування та до трудової діяльності (а.с.16).
Випискою з медичної карти амбулаторного хворого №18 ОСОБА_3 від 18.02.2025 №150, картою №1156 хворого денного стаціонару поліклініки, стаціонару вдома від 23.05.2023, Виписки №1947 із медичної карти хворого денного стаціонару, довідкою до акту огляду медико-соціальною експортною комісією №656203 серії 12 ААГ та долученими медичними дослідженнями підтверджується, що ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства, з 19.02.2025 йому визначено ІІ групу інвалідності (а.с.17-24).
Згідно Висновку №1 про наявність порушення функцій організму, через які особа не може самостійно пересуватися та /або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду від 13.03.2026 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 потребує постійного стороннього догляду.
Згідно Виписки із постанови лікарсько-консультативної комісії №1 від 13.03.2026 ОСОБА_3 визнаний непрацездатним ( а.с.69-70). 
Як вбачається з копій пенсійних посвідчень батьків позивача - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , вони є пенсіонерами, отримують пенсію за віком, мати позивача є інвалідом третьої групи ( а.с. 23-25).  
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. 
Як передбачено ч. 1 ст. 5 ЦПК України Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках ( ч. 1 ст. 13 ЦПК України).  
Щодо позовної вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання дітей.
За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Згідно з ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 
Відповідно до частини третьої статті 183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
Аналіз зазначеної норми права вказує на те, що у випадку стягнення аліментів у єдиній частці на двох дітей (в даному випадку 1/3), після досягнення одним з дітей повноліття, закон встановлює автоматичне зменшення розміру утримання на рівну частку, яка припадала на повнолітню дитину. 
Матеріалами справи встановлено, що донька сторін - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час ухвалення судового рішення досягла повноліття.
Таким чином, у силу прямої вказівки закону, розмір аліментів на утримання малолітнього сина сторін - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 автоматично становить 1/6 частку від заробітку (доходу) відповідача (1/3 : 2 = 1/6).
Зменшення розміру аліментів у порядку статті 192 СК України застосовується у разі зміни матеріального чи сімейного стану платника, погіршення його здоров`я, тощо. 
Натомість зміна частки у зв`язку з повноліттям дитини регулюється спеціальною імперативною нормою - ч. 3 ст. 183 СК України, яка реалізується безпосередньо державним чи приватним виконавцем без ухвалення нового судового рішення.
Оскільки зменшення розміру аліментів до 1/6 на час ухвалення рішення вже відбулося автоматично в силу закону, права позивача не є порушеними, питання перерахунку заборгованості та часток покладено на органи виконавчої служби.
За наведених обставин суд доходить висновку про відмову в задоволенні позовної вимоги про зменшення розміру аліментів.
Щодо позовної вимоги про звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам. 
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з частиною другою статті 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Вказана правова норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності встановлених судом обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.
Такого змісту висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2022 року у справі № 381/1553/19-ц.
Відповідно до пункту 22 постанови пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених статтею 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам.
З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості.
При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За судовим наказом Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11.06.2025 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно на утримання дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як визначено ст. 160 СК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника ( ч. 1 ст. 167 ЦПК України). 
Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
З урахуванням предмета цього спору (звільнення від сплати заборгованості по аліментах) однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, чи наявні обставини, що мають істотне значення, та які дають підстави для звільнення позивача від заборгованості по аліментах.
Як встановлено судом, ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи загального захворювання та потребує постійного стороннього догляду, що підтверджується Висновком №1 від 13.03.2026 про наявність порушення функцій організму через які особа не може самостійно пересуватися та/або самообслуговуватися і потребує постійного стороннього догляду.
Дана обставина не була повідомлена суду відповідачкою під час подання заяви про видачу судового наказу та не була врахована судом, зокрема і в тому, що з позивача ( боржника) стягнуто судові витрати на корить держави, хоча в сили Закону України " Про судовий збір", він звільнений від сплати судового збору, що свідчить про те, що відповідачка ( стягувачка) не належним чином користувалася своїми процесуальними правими. 
Оскільки єдиним доходом позивача є пенсія по інвалідності, державним виконавцем винесено постанову про відрахування поточних аліментів та боргу, що утворився з червня 2025.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на 2025 рік становив 3196 грн (50% складає 1598 грн).
Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на 2026 рік становив 3512 (50% складає 1756 грн).
Відповідно до п.п. 14 п. 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків та інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 № 46 утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними, а також надбавок, що виплачуються непрацюючим пенсіонерам на утримання непрацездатних членів сім`ї, що належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ч. 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути вирахувано не більше як 50% на утримання членів сім`ї (аліменти).
Згідно з розрахунком заборгованості, позивачем з червня 2025 по січень 2026 року сплачено 8460,06 грн, в той час як нараховано 24 925,13 грн.  
Суд звертає увагу, що даний спір містить чутливий соціальний характер, оскільки платником аліментів є особа з інвалідністю 2 групи, непрацездатна, яка потребує стороннього догляду, джерелом доходу якої є пенсія по інвалідності.
З пояснень представника позивача та свідка в судовому засіданні встановлено, що місцем проживання позивача наразі є житло його батьків, які здійснюють за ним догляд.
Натомість суд звертає увагу, що предметом спору є звільнення від заборгованості по сплаті аліментів, та позивачем не ставиться питання про припинення їх сплати.
Суд констатує, що причиною виникнення зазначеної заборгованості стали неналежний стан соціального забезпечення осіб з інвалідністю, внаслідок якого орган виконавчої служби був позбавлений можливості стягувати аліменти в мінімально гарантованому розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
При цьому суд приймає до уваги, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, єдиним джерелом доходу якого є пенсія по інвалідності, має відповідні хвороби та потребує постійного догляду і лікування. Стягнення аліментів відбувається за судовим наказом, який виданий за заявою відповідачки, яка не повідомила суду розмір доходу позивача( боржника), відомості про його інвалідність). На час розірвання шлюбу та видачі судом наказу про стягнення аліментів позивач з 19.02.2025 мав статус особи з інвалідністю ІІ групи.
Відтак, зважуючи інтереси позивача, як особи соціально незахищеної та інтереси дітей, суд вважає, що в разі задоволення позову баланс інтересів буде дотримано тим, що позивач продовжить сплачувати аліменти у встановленому законом розмірі на користь сина, натомість будучи позбавленим несправедливого тягара заборгованості, що утворився внаслідок його захворювання, неможливості працювати та недостатнього соціального забезпечення зі сторони держави. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що стан позивача та його захворювання, а також низький рівень доходу, що включає пенсію по інвалідності, є тими обставинами, що мають істотне значення в контексті ч. 2 ст. 197 СК України.
За наведених обставин позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Позивач як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 прожиткового мінімуму, що становить 1331,20 грн. Відтак вказана сума підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.
Керуючись ст. 4,12- 13, 76-81, 89,141, 258, 263-265, 354 ЦПК України, суд 
у х в а л и в : 

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Бердичівський відділ державної виконавчої служби у Бердичівському районі Житомирської області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зменшення розміру аліментів, визначених судовим наказом та звільнення від сплати заборгованості по аліментах задовольнити частково.
Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від заборгованості по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дітей:  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2  у розмірі 16465,07 грн., що стягуються за судовим наказом №274/3997/2025, виданого Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області 11.06.2025.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1331,20 грн судового збору. 
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст рішення виготовлено 01 червня 2026 року 

Суддя Т.М. Вдовиченко