КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ 
_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/3663/26
Провадження № 2/947/2065/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2026 року 
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого – судді Петренка В.С.,
за участю секретаря – Торгонської В.М.
представника позивача – Іванової Г.С.,
представника відповідача – Ксенофонтової Г.І., 
розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,
ВСТАНОВИВ:
27.01.2026 року ОСОБА_1 , через свого представника – адвоката Іванову Ганну Степанівну звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд стягувати з аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 30000,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2125,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 27.01.2026 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 2013 року. 
14.02.2024 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси шлюб між сторонами було розірвано. 
Зазначає, що від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 24.04.2015 р., видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі, реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (м. Одеса), актовий запис № 3910 від 24.04.2015р. 
Після розлучення дитина проживає з матір`ю.
Позивачка зазначає, що самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати доньку, а також виконувати всі інші обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Вона в повному обсязі самостійно утримує дитину, оплачує лікування та регулярні медичні огляди, придбання лікарських засобів, забезпечує належне та збалансоване харчування, оплачує комунальні послуги. Окрім цього, несе витрати на придбання одягу та взуття відповідно до сезону, шкільного приладдя, підручників, канцелярських товарів, оплату навчального процесу, гуртків та позашкільних занять, витрати на розвиток дитини, організацію дозвілля, проїзд, засоби гігієни, побутові потреби, а також витрати, пов`язані з користуванням засобами зв`язку та інтернетом, необхідними для навчання та розвитку дитини.
Неповнолітня донька перебуває в підлітковому віці. Потребує належного й достатнього рівня життя для розвитку та впевненого й щасливого майбутнього.
Позивачка вказує, що для вирішення питання по сплаті грошового забезпечення для дитини, вона намагалась обійтись без судового процесу, надавала свої банківські реквізити для перерахування аліментів. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, однак суми, які він перерахував, не є фіксованими, а сплачуються ним в тому розмірі, в якому вважає за доцільне він сам без врахування реальних потреб дитини.
Більше того, розмір грошового забезпечення дитини з кожним місяцем поступово зменшувався, а в окремі періоди допомога взагалі не надавалася, що свідчить про відсутність системності, стабільності та належного виконання відповідачем обов`язку щодо утримання дитини, що призвело до постійного зменшення розміру матеріального забезпечення дитини. 
Крім того, відповідач повідомив про намір надалі сплачувати аліменти виключно у розмірі 3 500,00 грн. щомісяця, що є очевидно недостатнім для забезпечення належного рівня утримання дитини з урахуванням її віку та фактичних потреб. 
У зв`язку з цим позивачка була змушена звернутися до суду за захистом прав та законних інтересів дитини.
Крім того, позивачка вказує, що відповідач, який проживає окремо від доньки, на теперішній час здійснює виплати, які є недостатніми для належного утримання дитини, хоча проблем зі здоров`ям не має, працевлаштований, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків на утриманні немає.
При цьому, ОСОБА_2 здійснює підприємницьку діяльність з 2009 року, як фізична особа-підприємець, основним видом якої є діяльність у сфері проводового електрозв`язку.
Окрім того, ОСОБА_2 , є кінцевим бенефіціарним власником та засновником ТОВ «Орбіта Спец Телеком» дата заснування підприємства 15.04.2024 року, (код ЄДРПОУ 45549621) розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Боровського Миколи, будинок 37, 2.
Основним видом діяльності підприємства є надання послуг у сфері інформаційних технологій та телекомунікацій, що полягає у забезпеченні стабільної роботи систем зв`язку, комп`ютерного обладнання та програмного забезпечення, консультуванні з питань впровадження інформаційних рішень, a також обслуговуванні та технічній підтримці систем безпеки.
Позивачка зазначає, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачу на праві приватної власності належить квартира загальною площею 86 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано 17.09.2025 2025 року. Зазначена квартира була набута ним у 2025 році, тобто у період, коли він заявляв про нібито обмежені фінансові можливості та одночасно зменшував розмір грошового забезпечення на утримання дитини. При цьому ринкова вартість квартири такої площі та у вказаному районі м. Одеси становить орієнтовно близько 80 000 доларів США, що свідчить про наявність у відповідача реальних та значних фінансових можливостей.
Також відповідач має у власності 2 автомобіля: BYD Song Plus EV 2023 року випуску, середня ринкова вартість якого складає близько 25 000 $ доларів США; Kia Soul 2016 року випуску, середня ринкова вартість якого складає близько 7000 $ доларів США.
Відповідно до інформації з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідач не має іпотечних кредитів та арештів на нерухоме майно, що свідчить про його матеріальне благополуччя та достаток.
Таким чином, позивачка зазначає, що відповідач - ОСОБА_2 , є молодим працездатним чоловіком, його вік та стан здоров`я дозволяють йому бути працевлаштованим, або займатись власною підприємницькою діяльністю та виконувати законні вимоги щодо піклування про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, утримання дитини до повноліття.
Крім того, вказує, що дитина - ОСОБА_3 , в силу свого стану здоров`я та розвитку, потребує додаткових витрат. В даному випадку особливими обставинами, якими обумовлена необхідність стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини є те, що донька сторін має наступні проблеми зі здоров`ям.
Так, 29.05.2020 року позивачка вперше звернулася до лікаря у зв`язку зі скаргами дитини на дискомфорт та болі у спині, що підтверджується відповідною медичною довідкою з рекомендаціями лікаря, яка додається до матеріалів справи.
За результатами медичного огляду у дитини було виявлено нерівномірність талії, ознаки асиметрії довжини нижніх кінцівок (АДНК), а також поперечну плоскостопість, що свідчить про порушення опорно-рухового апарату та потребує подальшого лікування і профілактичних заходів.
Позивачка вказує, що вона протягом усього часу, здійснювала лікування дитини відповідно до рекомендацій лікарів, забезпечуючи проходження необхідних оглядів, корекційних та лікувальних заходів.
15.01.2026 року позивачка повторно звернулася до лікаря, за результатами огляду якого у дитини встановлено діагноз: S-подібний грудо-поперековий сколіоз І-ІІ ступеня та плоско-вальгусна постава стоп, що підтверджує прогресування порушень опорно-рухового апарату та обумовлює необхідність подальших і регулярних витрат на лікування та реабілітацію.
При цьому, лікарем рекомендовано: використання ортопедичного матрацу та подушки; ортопедичні устілки для взуття; проведення занять лікувальною фізкультурою ЛФК; курс лікувального масажу; заняття в басейні.
Таким чином, з урахуванням медичних рекомендацій та середньої вартості необхідних лікувальних і реабілітаційних заходів, прогнозовані щомісячні витрати позивачки на лікування та підтримання здоров`я дитини складають близько 4 250,00 грн., що підтверджує наявність підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини.
Враховуючи вимоги статті 185 Сімейного кодексу України, відповідно до якої обидва батьки зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, частка участі відповідача у прогнозованих додаткових витратах на лікування дитини повинна становити 50%, що еквівалентно 2 125,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною 18-річного віку.
Зазначений розмір є обґрунтованим, співмірним та таким, що відповідає інтересам дитини, а також спрямований на забезпечення належного рівня медичного догляду та запобігання погіршенню стану її здоров`я.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренко В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 02.02.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
09.03.2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 - надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково, визнає розмір аліментів на доньку в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, позовні вимоги щодо стягнення додаткових витрат не визнає, та вважає їх не доведеними та не обґрунтованими. Зазначає, що має проблеми зі здоров`ям, у зв`язку із чим проходив стаціонарне лікування, крім того, на його утриманні знаходиться його батько похилого віку. При цьому, в умовах воєнного стану він має мінливий дохід, нестабільне матеріальне становище, проте він матеріально підтримує свою доньку. 
12.03.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої, представник позивача заперечуючи обставини зазначені у відзиві, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06.04.2026 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Іванової Ганни Степанівни про витребування доказів по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину було задоволено. Витребувано: у Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Акціонерного Товариства «Універсал Банк», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Акціонерного Товариства «Укрсиббанк», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Акціонерного Товариства «Райффайзен Банк Аваль», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Публічного Акціонерного Товариства «МТБ БАНК», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Публічного Акціонерного Товариства Акціонерний банк «Південний», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Акціонерного Товариства «Державний Експортно-Імпортний Банк України», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Публічного Акціонерного Товариства «БАНК Восток», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Акціонерного Товариства «Державний Ощадний Банк України», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) попоточним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Акціонерного Товариства «Перший Інвестиційний Банк», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді); у Акціонерного Товариства «ОТП Банк», інформацію про рух коштів (надходження, пересилання та зняття грошових коштів) по поточним рахункам ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.06.2023р. по день надання відповіді (банківські виписки з 01.06.2023р. по день надання відповіді).У разі надмірного об`єму інформації, запитувану інформацію надати у електронному вигляді.
У судовому засіданні 28.05.2026 року представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.
У судовому засіданні 28.05.2026 року представник відповідача позовні вимоги визнав частково та просив задовольнити частково, стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 4000,00 грн., в іншій частині позовних вимог просив відмовити. 
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Як встановлено судом у судовому засіданні,  ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 2013 року. 
14.02.2024 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси шлюб між сторонами було розірвано. 
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_3 , батьками записано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. 
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За приписами ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
За змістом ст. 18 Конвенції «Про захист прав дитини», суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Згідно ст. 180, ч.ч.1-2 ст. 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно ч.1 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Як роз`яснено у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що у відповідача відкрито: 4 банківських рахунки в АТ "Приватбанк", 7 банківських рахунків в АТ "Універсал Банк", 2 банківські рахунки в АТ "Ощадбанк", 2 банківські рахунки в АТ "Банк Південний".
В АТ "Приватбанк" у відповідача відкрито 4 діючі банківські рахунки. Так відповідно до наданих банківських виписок по рахунках встановлено, загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 19.04.2026 p.: картковий рахунок № НОМЕР_3 , загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 19.04.2026 р. складає 29 498,98 гривень; картковий рахунок № НОМЕР_4 , загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 19.04.2026 р. складає 1 416 613,17 гривень; картковий рахунок № НОМЕР_5 загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 19.04.2026р. складає 1335 596,71 гривень; в АТ "Універсал Банк" у відповідача відкрито 7 діючих банківських рахунки. Так відповідно до наданих банківських виписок по рахунках встановлено, загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 09.04.2026 p.: картковий рахунок № НОМЕР_6 , загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 09.04.2026 р. складає 6 047 160,80 гривень; картковий рахунок № НОМЕР_7 , у валюті USD загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 09.04.2026 p. складає 3015.00 $ доларів США (що еквівалентно 110 254,33 грн.); картковий рахунок № НОМЕР_8 загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 09.04.2026 р. складає 39 605,99 гривень; картковий рахунок № НОМЕР_9 загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 09.04.2026р. складає 928 558,92 гривень. В АБ «Ощадбанк» у відповідача відкрито 2 діючих банківські рахунки. Так відповідно до наданих банківських виписок по рахунках можна встановити, загальний обіг коштів в період з 06.07.2023 р. по 07.04.2026 p.: картковий рахунок № НОМЕР_3 загальний обіг коштів в період з 06.07.2023 р. по 07.04.2026 р. складає 705 643,18 гривень; картковий рахунок № НОМЕР_10 загальний обіг коштів в період з 06.07.2023 р. по 07.04.2026 р. складає 750 599,50 гривень. В АБ "Південний" у відповідача відкрито 2 діючі банківські рахунки. Так відповідно до наданих банківських виписок по рахунках можна встановити, загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 14.06.2026 p.: картковий рахунок № НОМЕР_11 , загальний обіг за період з 01.06.2023 р. по 14.06.2026р. складає 13 938 773,98 гривень; картковий рахунок № НОМЕР_12 , загальний обіг коштів в період з 01.06.2023 р. по 14.06.2026р. складає 19 035 391,36 гривень. Отже середньомісячний дохід відповідача складає приблизно 1247235,00 грн.
Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2025 рік, загальна сума річного доходу ОСОБА_2 складає – 115515,53 грн.
Згідно договору купівлі-продажу від 30.06.2025 року ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_5 придбала – квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Вартість продажу квартири – 2074597,00 грн.
Згідно договору купівлі-продажу від 17.09.2025 року ОСОБА_2 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Вартість купівлі квартири – 2360593,00 грн. 
Таким чином, різниця від продажу квартири АДРЕСА_3 та купівлею квартири АДРЕСА_4 становить – 285996,00 грн.
Крім того, з наданої представником відповідача інформації про банківські рахунки встановлено, що на ім`я відповідача відкритий також рахунок в АТ «Таскомбанк», відкритий 21.08.2025 року.
Також, з наданої представником відповідача інформації про рух коштів по карткам в період з 01.02.2024 року по 26.05.2026 року ОСОБА_2 було здійснено перерахування – на утримання доньки в загальній сумі 203273,16 грн. 
Судом встановлена наявність у відповідача значно більших фінансових можливостей, ніж ті, що зазначені у декларації.
Так, аналіз призначень платежів за банківськими виписками з АТ «Універсал Банк» свідчить, що відповідач витрачає кошти на оплату товарів і послуг у дорогих ресторанах («CAFE NONNA», «Zucchestra Lokasia», «UKHA RESTAURANT», «italianskii kvartal», «SKANDI RESTAURANT»), регулярні заправки автомобіля на АЗС, купівлю одягу у відомих брендових магазинах («BRANDS ODESSA», «VAISMANN ODESA), а також інші витрати, що свідчать про відсутність будь-яких ознак скрутного матеріального становища. 
Враховуючи зазначене вище, суд не приймає твердження відповідача, що він має значно менший дохід, оскільки у сукупності наведені вище факти підтверджують, що матеріальне становище відповідача є стабільним та високим, ніж фінансовий стан, який зазначений у його декларації. 
Таким чином, відповідач маючи стабільний дохід, достатній рівень фінансового забезпечення та з урахуванням знаходження на його утриманні батька похилого віку, а також те, що обов`язок по утриманню дітей у батьків є рівним, ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн. 00 коп. щомісячно – до досягнення дитиною повноліття. 
Аналізуючи матеріальне становище відповідача, суд не обмежується розміром заробітку (доходу) відповідача, та враховує також наявність у власності відповідача нерухомого майна та транспортних засобів. 
Суд також враховує й те, що інших дітей відповідач не має, іншим особам аліменти не сплачує.
За таких обставин, з урахуванням положень ст. 182, 183 СК України, суд, враховуючи як матеріальне становище позивача, яка проживає з донькою, так і матеріальне становище відповідача, з урахуванням того, що обов`язок по утриманню дітей у батьків є рівним, суд вважає, що розмір аліментів, який буде стягуватись на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повинен бути встановлений у твердій грошовій сумі у розмірі 20000 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 27.01.2026 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Задовольняючи позовні вимоги у визначеному розмірі аліментів на дитину, судом враховано, що обов`язок по утриманню дітей у батьків є рівним, а також що відповідач має можливість сплачувати вказану суму аліментів.
При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу в зазначеному розмірі, якої буде достатньо для забезпечення належного матеріального утримання дочки, її гармонійного розвитку, а також враховуючи, що обов`язок по утриманню дітей у батьків є рівним.
При цьому, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. 
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.
Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий із батьків зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.
Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.
Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.
Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.
Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».
У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст.185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.
Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.
Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.
Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.
Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17.
Так, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2125,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 27.01.2026 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, 29.05.2020 року позивачка вперше звернулася до лікаря у зв`язку зі скаргами дитини на дискомфорт та болі у спині, що підтверджується відповідною медичною довідкою з рекомендаціями лікаря, яка додається до матеріалів справи.
За результатами медичного огляду у дитини було виявлено нерівномірність талії, ознаки асиметрії довжини нижніх кінцівок (АДНК), а також поперечну плоскостопість, що свідчить про порушення опорно-рухового апарату та потребує подальшого лікування і профілактичних заходів.
Позивачка вказує, що вона протягом усього часу, здійснювала лікування дитини відповідно до рекомендацій лікарів, забезпечуючи проходження необхідних оглядів, корекційних та лікувальних заходів.
15.01.2026 року позивачка повторно звернулася до лікаря, за результатами огляду якого у дитини встановлено діагноз: S-подібний грудо-поперековий сколіоз І-ІІ ступеня та плоско-вальгусна постава стоп, що підтверджує прогресування порушень опорно-рухового апарату та обумовлює необхідність подальших і регулярних витрат на лікування та реабілітацію, відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 16.01.2026 року. 
При цьому, відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 16.01.2026 року, лікарем рекомендовано: використання ортопедичного матрацу та подушки; ортопедичні устілки для взуття; проведення занять лікувальною фізкультурою ЛФК; курс лікувального масажу; заняття в басейні.
Таким чином, з урахуванням медичних рекомендацій та середньої вартості необхідних лікувальних і реабілітаційних заходів, прогнозовані щомісячні витрати позивачки на лікування та підтримання здоров`я дитини складають близько 4 250,00 грн., що підтверджує наявність підстав для стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини.
При цьому позивач просить стягнути з відповідача половину вартості додаткових витрат.
За таких обставин, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. 
У постанові Верховного Суду Українивід 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо.
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».
На думку суду, однією із відмінностей додаткових витрат від аліментів є їх передбачуваність. Тобто при зверненні до суду позивач має довести розмір коштів витрачених або тих, які будуть витрачені періодично і їх зв`язок із існуванням особливих обставин, як позитивних (наприклад розвиток здібностей), так і негативних (витрати, пов`язані із станом здоров`я дитини).
За приписами ч.1ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів наявності обставин для звільнення відповідача від обов`язку брати участь у додаткових витратах на дитину чи зменшення розміру його участі у додаткових витратах на дитину стороною відповідача суду надано не було.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
У відповідності до ст.141 ЦПК України якщо позивач на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 27548,00 грн., пропорційно до задоволених позовних вимог, а також пропорційно до задоволених вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 916,80 грн.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 274-279 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину – задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_13 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_14 ) аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 20000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 27.01.2026 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_13 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_14 ) додаткові витрати на дитину – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2125,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 27.01.2026 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_13 ) на користь держави судовий збір у розмірі 916,80 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_13 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_14 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 27548,00 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повний текст рішення складено 02.06.2026 року. 

Суддя          В. С. Петренко