Справа № 438/570/26 
Провадження № 2-а/438/16/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

30 квітня 2026 року м.Борислав

Бориславський міський суд Львівської області в складі:
головуючого судді Радановича Г.М.,
за участю секретаря судового засідання Терлецької Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 02.04.2026 ЕНА №6950420,
встановив:
позивач ОСОБА_1 09 квітня 2026 року звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління національної поліції у Львівської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 02.04.2026 ЕНА №6950420.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що поліцейським відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Грициком І.М. неправомірно винесено відносно нього постанову серії ЕНА №6950420 від 02.04.2026 за ч.1 ст.121 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу 340 грн за керування автомобілем марки RENAULT MASTER, р.н. НОМЕР_1 у якого були наявні сколи та тріщини на вітровому склі в зоні дії склоочисників, тобто порушення п.6.8.5. ДСТУ 3649:2010, та порушення п.31.1 ПДР - Технічний стан т/з та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП.
Стверджує, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників згідно з ПДР не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею КУпАП.
Ухвалою суду від 20 квітня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник позивача адвокат Крамар Ю.М. у клопотанні від 30.04.2026 просив розгляд справи проводити без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник відповідача Головного управління національної поліції України у Львівській області, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, правом на подання відзиву не скористався. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками були направлені відповідачу до електронного кабінету.
Третя особа - поліцейський відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержант поліції Грицик І.М. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, якою просив суд розгляд справи проводити без його участі.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом тощо.

У відповідності до ч. 4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.
Відповідно до даних копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6950420 від 02.04.2026 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за те, що він керував автомобілем марки RENAULT MASTER, р.н. НОМЕР_1 у якого були наявні сколи та тріщини на вітровому склі в зоні дії склоочисників, чим порушив п.6.8.5. ДСТУ 3649:2010, чим порушив п.31.1 ПДР - Технічний стан т/з та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 121 КУпАП.
Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Відповідно до п.31.1 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Перелік технічних несправностей і невідповідностей вимогам, за яких згідно із законодавством забороняється експлуатація транспортних засобів, визначено п. 31.4 Правил дорожнього руху.
Згідно п. 31.4 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, п.п. 31.4.7 інші елементи конструкції, серед яких вимогою пункту «в» забороно експлуатацію транспортних засобів з встановленими на скло додатковими предметами або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.
Згідно п. 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст.2 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін, диспозитивності та з`ясуванні всіх обставин у справі.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Абзацом 1 ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано належних, допустимих та достатніх доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП України.
Жодних доказів, які б підтверджували те, що позивач керував транспортним засобом з технічними несправностями відповідачем суду не надано, що позбавляє суд можливості встановити наявність його вини.
Суд звертає увагу, що перелік технічних несправностей, при яких забороняється експлуатація транспортного засобу, визначений розділом 3.1 ПДР України, не містить такої несправності, як тріщина на лобовому склі, тобто Правилами дорожнього руху не забороняється експлуатувати транспортний засіб в цьому випадку. Фактично наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.
Крім цього, положення ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» застосовуються відповідними спеціалістами в ході проведення технічного огляду транспортних засобів спеціалізованими організаціями з використанням відповідних, зокрема вимірювальних, технічних засобів. Тому оцінка працівниками поліції стану транспортних засобів на місці зупинки на предмет відповідності їх стану державним стандартам має бути мотивована та підтверджена відповідними доказами, за відсутності яких притягнення водіїв до адміністративної відповідальності є безпідставним.
Таким чином, наявність тріщини на лобовому склі, яким керував позивач, не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП відсутній, оскільки факт порушення позивачем п.31.1 ПДР України не доведений належними доказами у справі.
Верховний Суд в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 26.04.2018 висловив правову позицію в постанові по справі № 338/1/17, згідно якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Тому, посилання на неї як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Керуючись статтями 2, 5, 9, 69, 77, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 121, 245 КУпАП, суд-
ухвалив:
Позов задовольнити.
Скасувати постанову серія ЕНА №6950420 від 02.04.2026 про накладення адміністративного стягнення, винесену поліцейським відділення поліції №1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області сержантом поліції Грициком І.М. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.121 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у справі зі сплати судового збору в розмірі 1331,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: м.Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 40108833.

Суддя Григорій РАДАНОВИЧ