ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 593/380/26	Головуючий у 1-й інстанції Музика Я.М. 	
Провадження № 33/817/319/26 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю представника ОСОБА_1 - адвоката Хомича А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Хомича А.М. на постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Згідно із постановою суду, 06.03.2026 року о 19:50 год. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки “Peugeot Partner” д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Тернопільська в м. Бережани Тернопільського району Тернопільської області у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря № 5 КНП “Бережанська ЦМЛ” Бержанської міської ради, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Хомич А.М. просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанову ОСОБА_1 не отримував, остання була оприлюднена лише 18 травня 2026 року. 
Разом із тим, просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Обґрунтовує вимоги апеляційної скарги тим, що суд першої інстанції у порушення вимог ст. 7, ст. 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не з`ясувавши всіх обставин події у справі про адміністративне правопорушення. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження слід задовольнити, визнати поважною причину його пропуску, оскільки копію оскаржуваною постанови апелянтом отримано лише після її оприлюднення 18.05.2026 року, та лише з цього часу він зміг ознайомитись з її змістом та подати апеляційну скаргу.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно із вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність за даною нормою настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.9 а Правил дорожнього руху України України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та, підтверджується даними, що містяться у:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608095 від 06.03.2026 року, згідно з яким, 06.03.2026 о 19:50 год водій ОСОБА_1 . В м. Бережани по вул. Тернопільській керував автомобілем “Peugeot Partner” д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився в медичному закладі КНП “Бережанська ЦМЛ” Бережанської міської ради. Стан сп`яніння підтверджено висновком лікаря № 5. Чим порушив п. 2.9.а ПДР;
- чеку приладу Drager Alcotest 6810 ARСE-0218, щодо виявлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Від 06.03.2026 року, який показав результат 1,74%; 
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого гр. ОСОБА_1 відмовився від підпису;
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в КНП «Бережанська ЦМЛ» Бережанської МР від 06.03.2026 року; 
- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції КНП «Бережанська ЦМЛ» Бережанської міської ради від 06.03.2026 року згідно якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (1,82%, 1,70%);
- копії постанови серії ЕНА №9781381 від 06.03.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, за правоурешння яке стало підставою для зупинки автомобіля під його керуванням;
- довідці т.в.о. начальника Відділу поліції №1 Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області Смакула М. щодо наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія; 
- відеозаписах з відеореєстратора та нагрудної камери поліцейського, з яких слідує, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та був зупинений, оскільки у транспортного засобу був неосвітлений задній номерний знак. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, останній погодився та за результатами огляду за допомогою газоаналізатора Alcotest Drager 6810 перебував у стані алкогольного сп`яніння 1,7 промілле. З таким результатом ОСОБА_1 не погодився та виявив бажання пройти такий огляд у медичному закладі. В подальшому в медичному закладі ОСОБА_1 двічі продував газоаналізатор та встановлено факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані докази суд першої інстанції вірно визнав належними, допустимими та достатніми оскільки в сукупності та взаємозв`язку вони доводять винуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, з чим слід погодитись.
Доводи апелянта щодо допущенння суддею спрощеного підходу до розгляду даної справи, не встановлення фактичних обставин правопорушення, а лише посилання на обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та обгрунтування вини водія лише на формально перелічених документах, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку оскільки суддя місцевого суду під час розгляду справи щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП дослідив всі докази, долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, які і сам вказаний процесуальний документ, виклав їх зміст в оскаржуваному рішенні та здійснив їх аналіз, вірно визнавши достатніми на підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та дотримання поліцейськими визначеної ст.266 КУпАП порядку процедури огляду водія на стан сп`яніння. 
Отже, судове рішення є законним, вмотивованим та обгрунтованим, а апелянтом не наведено жодного доводу, який би ставив під сумнів об`єктивність чи допустимість доказів, покладених в основу рішення суду першої інстанції, тому підстав для скасування постанови не вбачаю. 
За наведених обставин, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Хомича А.М. слід відхилити, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КупАП, суддя -
П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Хомича А.М. залишити без задоволення, а постанову Бережанського районного суду Тернопільської області від 12 травня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя