ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2026 року	Львів	Справа № 140/15154/25 пров. № А/857/15034/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді: Глушка І.В.,
суддів: Затолочного В.С., Судової-Хомюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року, ухвалене суддею Костюкевичем С.Ф. у м. Луцьку у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у справі № 140/12293/25 у справі №140/15154/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, 
ВСТАНОВИВ:

03 грудня 2025 року позивач – ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, у якому просила визнати протиправною бездіяльність щодо не проведення нарахування та виплати пенсії із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожен рік роботи понад 15 років, встановлений частиною другою статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії з її збільшенням на 1% заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років у відповідності до положень пункту другого статті 56 Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” в редакції, чинній до 11.10.2017, в межах строку звернення до суду з даним позовом та з урахуванням проведених виплат.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії із збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-ХІІ.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 27.05.2025 перерахунок та виплату пенсії в частині доплати за понаднормовий стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (в редакції, чинній до 11.10.2017), збільшивши пенсію на один процент заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, з урахуванням проведених платежів.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Просить рішення суду скасувати, а провадження у справі закрити з підстав смерті позивача, про що скаржником до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про смерть ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 05 січня 2026 року, відповідно до якого позивач померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 рік. 
Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно із пунктом 5 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Отже, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із статтею 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Виходячи з аналізу вищезазначених правових норм, предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 576/1388/17, від 15.11.2021 у справі №340/5543/20, від 05.05.2022 у справі № 520/10496/2020 та від 09.02.2023 у справі № 600/1290/20-а.
Статтею 269 ЦК України передбачено, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.
Зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя (стаття 271 ЦК України). Згідно з частиною 1 статті 272 ЦК України фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно.
Колегія суддів звертає увагу на те, що спірні правовідносини стосовно перерахунку пенсії ОСОБА_1 із розрахунку відсоткового її значення з врахуванням понаднормового стажу є особистими, пов`язані із конкретним пенсіонером і відносно них правонаступництво недопустиме.
Водночас, до розгляду справи судом першої інстанції позивач помер.
Судом апеляційної інстанції також враховано, що згідно правової позиції, сформованої Верховним Судом у постанові від 15.07.2021 у справі № 2-а-2691/2009, сума пенсії, яка не була нарахована пенсіонеру, не може вважатися недоотриманою сумою пенсії і не підлягає виплаті в порядку статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статі 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
На підставі викладеного, враховуючи що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, факт смерті позивача до ухвалення судом першої інстанції рішення, яке є предметом оскарження, є беззаперечною підставою для скасування рішення суду першої інстанції із закриттям провадження у справі відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України.
Керуючись ст.ст.238, 239, 248, 256, 315, 319 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області задовольнити, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі № 140/12293/25 – скасувати.
Провадження у справі №140/15154/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій – закрити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	І. В. Глушко 	
судді	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк