ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/5459/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),
суддів: Коршуна А.О., Чепурнова Д.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 в адміністративній справі №340/5459/25 за позовом  ОСОБА_1 до  Пенсійний фонд України, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів.
Позовними вимогами у цій адміністративній справі є:
- визнання протиправною бездіяльності Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в зарахуванні в кратному розмірі до загального трудового стажу ОСОБА_1 на підставі записів в трудовій книжці, довідок, військового квитка, рішень судів, - періодів моєї роботи в районах Крайньої Півночі з 04.08.1986 по 13.01.1992рр. в Ямало-Ненецькому автономному окрузі, місто Надим Тюменської області;
- зобов`язання Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до мого стажу роботи 5 років і 1 місяць - із пільгового розрахунку - як кожен рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за кожен один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком та право на призначення пенсії на пільгових умовах та у пільгових розмірах. Тобто, з розрахунку, що 5 років 1 місяць з урахуванням коефіцієнту дорівнює 7 років 7 місяців 18 днів;
- визнання протиправною бездіяльності Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови включити до розрахунку пенсії ОСОБА_1 суму 12094 грн. 73 коп. заробітної плати, яка визнана судовими рішеннями;
- зобов`язання Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зробити перерахунок моєї пенсії з урахуванням мого стажу роботи в ВАТ Знам`янський "Агротехсервіс" повним терміном 5 років 7 місяців 21 день із врахуванням заробітної плати в сумі 12094 грн. 73 коп. відповідно до рішень судів та з урахуванням стажу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі -7 років 7 місяців 18 днів, а також визнати мій загальний страховий стаж 37 років 7 місяців 18 днів.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 в адміністративній справі №340/5459/25 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови в зарахуванні в кратному розмірі до загального трудового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в районах Крайньої Півночі. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 у пільговому обчисленні кожний рік роботи за період з 04.08.1986 по 14.10.1986, з 08.09.1988 по 08.07.1989, з 10.07.1989 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 13.01.1991, застосувавши коефіцієнт 1,5 як трудовий стаж, вироблений в районі Крайньої Півночі, як працівнику, що мав пільги, встановлені п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" з урахуванням змін і доповнень, внесених Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 року, та провести перерахунок та виплату пенсії з 24.04.2024 року. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови включити до розрахунку пенсії ОСОБА_1 суму 12094,73 гривні. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зробити перерахунок пенсії з урахуванням із врахуванням заробітної плати в сумі 12094,73 гривні та провести перерахунок та виплату пенсії з 24.04.2024 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Позивач та Відповідач-1 правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції (рішення підлягає перегляду в частині задоволення позову), доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.08.2024 року у справі №340/4277/24 (а.с.91-95), яке набрало законної сили 28.03.2025 року:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо проведення не повного розрахунку трудового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 без врахування періодів його роботи в районах Крайньої Півночі та у ВАТ Знам`янський "Агротехсервіс"; 
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 роботи з 01.01.1992р-13.01.1992р. на посаді начальника будівельної дільниці виробничо- будівельного кооперативу "Прост" Крайня Північ, Ямало-Ненецькийавтономний округ, м. Надим, Тюменська область з урахуванням висновків суду;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 з 16.10.1998р. по 31.12.1998 р. та з 28.11.2001 по 07.05.2004р. на посаді перший заступник голови ВАТ Знам`янський "Агротехсервіс", з урахуванням висновків суду.
На виконання вищевказаного рішення суду, ОСОБА_1 з 23.04.2024 року, за розпорядженням від 19.03.2025 року № 110750001766, призначено пенсію за віком. 
Листом ГУ ПФУ в Кіровоградській області від 21.03.2023 року № 1100-0307-8/17815, в якому зазначено, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 23.04.2024, обчислення розміру пенсії проведено виходячи із страхового стажу 33 роки 1 місяць 5 днів, стаж пораховано по 10.08.2022. При обчисленні заробітної плати за періоди з 01.12.2001 по 31.05.2003 та з 01.05.2004 по 31.05.2004 по ВАТ Знам`янський "Агротехсервіс" заробітна плата взята нульовим значенням, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК - 5 відсутня сплата страхових внесків по підприємству.
Періоди з 04.08.1986 по 14.10.1986, 16.11.1986 по 24.06.1988, з 08.09.1988 по 08.07.1989, з 10.07.1989 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 13.01.1992 зараховані до загального страхового стажу із розрахунку 1:1. 
ОСОБА_1 звернувся із скаргою від 16.06.2025 до ПФУ, у якій зазначав, що має стаж 5 років і 1 місяць роботи у районах Крайньої Півночі, який слід обраховувати з коефіцієнтом 1,6 (один рік роботи прирівнюється за один рік шість місяців). Крім того, вказано про протиправне неврахування рішень трьох судів, оскільки не було донараховано до стажу 2 роки 7 місяців 21 день трудової діяльності у ВАТ "Знам`янський ''Агротехсервіс'' та заробітну плату в сумі 12094,73 грн.
Вказану скаргу ПФУ 18.06.2025 скеровано до ГУ ПФУ в Кіровоградській області за належністю.
Отже, спір між сторонами виник з підстав відмови в зарахуванні періоду роботи позивача в районах Крайньої Півночі із застосуванням коефіцієнту 1,5 та з пільговим обчисленням стажу, а саме 1 рік роботи за 1 рік і шість місяців та врахуванні при визначенні розміру пенсії, заробітну плату в розмірі 12094,73 грн, яка була стягнута на підставі судових рішень.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення переглядається в частині задоволення позову), колегія суддів виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (п. 23 ч. I). Ратифікувавши вказану Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині I Хартії.
Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-ІV.
Згідно з положеннями статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно із частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Порядок надання пільг особам, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 № 530/П-28.
Відповідно до пункту 3 постанови Ради Міністрів СРСР від 10.02.1960 № 148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 року - за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.
Дослідивши трудову книжку позивача, колегією суддів встановлено, що позивач працював у період:
Паламарчука О.С. (АТ-ІІІ №8700977 від 04.08.1986 року) містяться такі записи: Крайня Північ Ямало-Ненецький автономний округ місто Надим, Тюменська область автотранспортної колони треста "Північтрубопровідбуд Міннафтогазбуду"
- № 2 від 04.08.1986 – прийнята по направленню як молодого спеціаліста механіком – наказ №152-к від 04.08.1986;
- №3 від 14.10.986 – звільнений за п.3 статті 29 КЗпП РСФСР і у зв`язку з призовом до рядів радянської армії – наказ №191-к від 11.10.1986;
- №4 з 16.11.1986 Служба в рядах Радянської Армії по 26.06.1988, військовий квиток НОМЕР_1 ; Крайня Північ Ямало-Ненецький автономний округ місто Надим, Тюменська область автотранспортної колони треста "Північтрубопровідбуд Міннафтогазбуду"
- №5 від 08.09.1988 - прийняти начальником колони – наказ №170-к від 08.09.88;
- №6 від 09.12.1988 – переведений на посаду головного механіка – наказ №263-к від 08.12.88;
- №7 від 08.07.1989 - звільнений за пунктом 5 статті 29 КЗпП РСФСР у зв`язку з переводом до виробничо-будівельного кооператиру ''Прост'' – наказ №163-к від 07.07.89; Штамп ''Район Крайньої Півночі'' кооператив "Прост" Крайня Північ, Ямало-Ненецькийавтономний округ, м. Надим, Тюменська область
- №8 від 10.07.1989 – прийнятий начальником будівельної дільниці – наказ №5 від 10.07.89;
- №9 від 13.01.92 – звільнений по ст.31 КЗпП РСФРС – наказ № 24 від 13.01.92.
Отже, на переконання суду, факт роботи позивача в районі Крайньої Півночі у періоди з 04.08.1986 по 14.10.1986, з 08.09.1988 по 08.07.1989, з 10.07.1989 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 13.01.1992 підтверджується записами у трудовій книжки. А тому, що на позивача розповсюджуються дія Указів Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року та від 26.09.1967 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".
Враховуючи, що позивач працював на підприємствах, що знаходиться в районі Крайньої Півночі, періоди його роботи з 04.08.1986 по 14.10.1986, з 08.09.1988 по 08.07.1989, з 10.07.1989 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 13.01.1992, відповідач мав зараховувати у пільговому обчисленні як один рік роботи за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віко
Відтак, наявними у матеріалах справи документами підтверджено трудову діяльність ОСОБА_1 в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, що дає право на пільгове обчислення страхового стажу.
Пунктом 1 статті 11, частинами 1, 2 статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у тому числі які є резидентами Дія Сіті, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за гіг-контрактами, іншими договорами цивільно-правового характеру.
Страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного Закону нараховуються страхові внески.
Верховним Судом у постановах від 17 липня 2019 р. (справа № 144/669/17), від 20 березня 2019 р. (справа № 688/947/17), від 30 вересня 2019 р. (справа №414/736/17), від 02 серпня 2022 р. (справа №560/4616/20) зазначено, що не нарахування та несплата страхувальником страхових внесків за працівника, не може бути підставою для неврахування йому в майбутньому певних періодів роботи до складу страхового стажу для призначення пенсії.
Колегія судів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку, спір між сторонами виник з підстав відмови в зарахуванні періоду роботи позивача в районах Крайньої Півночі із застосуванням коефіцієнту 1,5 та з пільговим обчисленням стажу, а саме 1 рік роботи за 1 рік і шість місяців та врахуванні при визначенні розміру пенсії, заробітну плату в розмірі 12094,73 грн, яка була стягнута на підставі судових рішень.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи відповідача про необхідність здійснення перевірки вказаної довідки щодо відповідності первинним документам, оскільки довідка містить всі необхідні реквізити, відповідає встановленій формі, а також, що є головним, містить посилання на особові рахунки на підставі яких вона була видана.
Таким чином, у пенсійного органу відсутні обґрунтовані підстави для проведення перевірки відповідності відомостей про суми заробітної плати первинним документам.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до вимог частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
За визначенням, наведеним у статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд прийшов до вичерпних юридичних висновків на підставі встановлених фактичних обставин справи та правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст.229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 в адміністративній справі №340/5459/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова 

суддя А.О. Коршун 

суддя Д.В. Чепурнов