Справа № 138/409/26
Провадження №:2/138/903/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.04.2026     м.Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі головуючого судді Київської Т.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ « Фінпром Маркет» звернулося до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з вказаним вище позовом.
Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено договір позики №71773121 від 28.03.2025, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 25000,00 грн. Строк на який надано кредит 30 днів. Процентна ставка 0,25%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованість за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15% від суми наданого кредиту. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту нараховується 4% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. 26.04.2025 р. між позикодавцем та позичальником за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 14796457 до Договору позики № 71773121, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 30 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 60 днів та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,25% на 1%. 26.05.2025 між позикодавцем та позичальником за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 15021361 до Договору позики № 71773121, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 10 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 70 днів та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 1% на 1%. 05.06.2025 між позикодавцем та позичальником за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 15089416 до Договору позики № 71773121, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 14 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 84 дні та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,25% на 1%. Договір кредиту підписаний позичальником в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідач був ідентифікований за допомогою BankID, отримавши персональні данні позичальника. Товариство виконало покладений на нього обов`язок та здійснило перерахування кредитних коштів на рахунок відповідача. 16.10.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та позивачем укладено договір факторингу №16/10/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» передало ТОВ «Фінпром Маркет» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінпром Маркет» прийняло належні ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» прав вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. На підставі вказаного договору факторингу позивач отримав право вимоги до відповідача за вказаним договором позики у загальному розмірі 46686,16 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій.
Позивач зазначив, що всупереч умовам кредитних договорів, відповідач не виконав свого обов`язку та після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив погашення заборгованості, що стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом про стягнення з відповідача боргу за кредитними договорами, який в загальному розмірі становить 46686,16 грн.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 17.02.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк п`ять для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 27.02.2026 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30.03.2026 за клопотанням представника позивача витребувано у АТ КБ «Приватбанк» докази.
За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Представник позивача, належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала.
Відповідач належним чином повідомлялася про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження за зареєстрованою адресою проживання, однак поштове відправлення повернулось до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до ст.128 ЦПК України є належним повідомленням.
Зважаючи на викладене суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 28.03.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71773121, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 25000 грн 00 коп зі сплатою процентної ставки/день 0,250% (фіксована), комісія за надання кредиту 15,00% від суми наданого кредиту, строк кредитування 30 днів, дата надання кредиту 28.03.2025 року, дата повернення кредиту 26.04.2025 року, денна процентна ставка/день 0,750%, проценти за понадстрокове користування позикою за день 4,00%, пеня/день 4,00%, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно з п.2.1. договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Підписанням цього договору відповідач погодився, що до моменту підписання договору вивчив умови договору та Правила надання коштів та банкіських металів у кредит за допомогою вебсайту та мобільного додатку «MyCredit», що розміщені на веб-сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору йому зрозумілі, які є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визнають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору (п.2.2, 2.3, п.6.1-6.15, 11.1-11.7). У реквізитах сторін позичальником зазначено номер банківської платіжної картки на яку він бажав отримав кредитні кошти, а саме НОМЕР_1 .
До позовної заяви позивачем також приєднано Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит до вказаного вище договору позики № 71773121 від 28.03.2025.
26.04.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Додатку угоду №14796457 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71773121 від 28.03.2025, за умовами якої сторони домовилися продовжити строк кредитування на 30 днів (до 26.05.2025) та змінено денну процентну ставку з 0,25% на 1%.
26.05.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Додатку угоду №15021361 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71773121 від 28.03.2025, за умовами якої сторони домовилися продовжити строк кредитування на 10 днів (до 05.06.2025) та змінено денну процентну ставку з 1% на 1%.
05.06.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ОСОБА_1 укладено Додатку угоду №15089416 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71773121 від 28.03.2025, за умовами якої сторони домовилися продовжити строк кредитування на 14 днів (до 19.06.2025) та змінено денну процентну ставку з 1% на 1%.
Отже, Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71773121 та додаткові угоди до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором і в ньому містяться відомості про тип кредиту, суму кредиту, строк надання кредиту та спосіб надання кредиту, розмір процентної ставки, порядок користування та повернення кредиту, відповідальність за порушення умов кредитного договору тощо.
Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» ОСОБА_1 було ідентифіковано шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України.
Відповідно до копії платіжної інструкції/операція вiд 28.03.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на рахунок НОМЕР_1 (MASTERCARD, перераховано кошти у сумі 25000 грн 00 коп.
Вказаний номер рахунку НОМЕР_1 зазначений відповідачем в п. 11 Договору «Реквізити сторін».
Видача на банківську карту клієнта онлайн-позики підтверджується також повідомленням ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» Вих. № 16/10/2025-14305 від 16.10.2025 та Довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» за вих. № КД-000063609 від 16.10.2025, відповідно до якого отримувачем є Білоус Віра на карту № НОМЕР_1 .
Крім того, в матеріалах справи наявний лист АТ «Перший Український Міжнародний Банк» №КНО-07.8.5/5145 БТ від 31.03.2026 в якому зазначено, зокрема, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_3 . До вказаного листа також долучено виписку по зазначеному рахунку у період з 28.03.2025 по 31.03.2025 з якої слідує, що на банківський рахунок ОСОБА_1 28.03.2025 було зарахування коштів у розмірі 25000,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості по договору кредиту № 71773121 від 28.03.2025 підготовленого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість відповідача становила 46686,15 грн., а саме заборгованість за тілом кредиту 19511,18 грн., заборгованість за процентами 10937,82 грн., заборгованість за процентами нарахованими за понадстрокове користування 12487,16 грн., заборгованість за комісією 3750,00 грн. Крім того, з вказаного розрахунку слідує, що відповідачем здійснювалось часткове погашення суми заборгованості, зокрема, 26.04.2025 у розмірі 3750,00 грн., 26.05.2025 у розмірі 437,50 грн., 05.06.2025 у розмірі 3176,32 грн., 05.06.2025 у розмірі 1000,00 грн.
Також, судом встановлено, що 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу № 16/10/2025, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Фінпром Маркет» права грошової вимоги за Кредитним договором № 71773121 від 28.03.2025, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство» та ОСОБА_1 .
Факт укладення вказаного договору підтверджується підписаним сторонами Реєстром прав вимоги №16/10/25-02 за Договором факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 та платіжною інструкцією 579939281.1 від 20.10.2025 про оплату реєстру прав вимог №16/10/20-02 від 16.10.2025 згідно договору факторингу №16/10/25 від 16 жовтня 2025 року.
Як вбачається з вказаного Реєстру прав вимоги, ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 71773121 від 28.03.2025 загальна сума заборгованості за яким станом на дату передання прав вимоги 16.10.2025 становила 46686,16 грн., з яких 19511,18 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 10937,82 грн. – сума заборгованості за відсотками; 12487,16 – сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування; 3750,00 – сума заборгованості за комісією.
Відповідно до наданого позивачем власного розрахунку заборгованості до вказаного вище договору, розмір вказаної вище заборгованості, після отримання прав вимоги до боржника, залишився незмінний.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Крім того, без здійснення входу позичальником на сайт кредитодавця, без отримання ним умов договору (оферти) і повідомлення з одноразовим ідентифікатором та без введення відповідачем одноразового ідентифікатора, що означає прийняття пропозиції (акцепту), кредитний договір не був би укладеним.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 12 січня 2021 у справі №524/5556/19, від 28 квітня 2021року у справі №234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі №234/8079/20, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі№640/7029/19.
Згідно з вимогами ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11 вересня 2018 року у справі №909/968/16 (провадження №12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт-фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор -банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник-набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника.
Таким чином, за договором факторингу фактор передає грошові кошти клієнту, за що отримує право вимоги за грошовим зобов`язанням боржника та плату за надані грошові кошти, а клієнт отримує грошові кошти, за що передає право вимоги до боржника та сплачує плату за отримані кошти.
Суд також враховує правові висновки Верховного Суду в постанові від 14 листопада 2018 року в справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18), згідно яких у разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідач не спростувала обставину, що вона не укладала кредитний договір та не отримувала кредитні кошти за цим договором.
Доказів повернення відповідачем суми позики та процентів суду не надано, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 19511,18 грн., заборгованості за процентами нарахованими в межах строку дії договору у розмірі 10937,82 грн.,заборгованість за комісією 3750,00 грн., а саме в сумі 34199,00 грн. 
Щодо стягнення заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування у розмірі 12487,16 грн., суд зазначає наступне.
Згідно умов договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71773121 та Додаткових угод до Договору №73913343, строк договору - 84 дні, дата повернення позики (останній день) 19.06.2025. Таким чином, строк кредитування сплив 19.06.2025.
Позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування кредитом у будь-який спосіб, чи то визначений Договором, чи законом.
Тому, у позикодавця виникло право нарахування процентів за Договором тільки у межах строку його дії - до 19.06.2025.
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові від 05 квітня 2023 року, справа №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Відповідно до з статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, враховуючи наведене, підстави для нарахування та сплати відсотків за період з 20.06.2025, відсутні, а тому у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування у розмірі 12487,16 грн. слід відмовити.
Зважаючи на викладені вище норми права та встановлені обставини та враховуючи те, що договір позики, встановлює обов`язок позичальника повернути кредит та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 34119,00 грн.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1950,21 грн. (2662,40грн./73,25%).
Також представник позивача просив стягнути з відповідача понесені судові витрати на правову допомогу, надані адвокатом Ткаченко Ю.О. у сумі 4500,00 грн.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду подано: копію договору№ 25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025; копію Акту приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, Витяг з Акту №5ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25ФП від 25.08.2025р., складеного 21.10.2025 з детальним описом робіт на суму 4500 грн.; копію ордеру та свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю; копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів на підтвердження сплати позивачем коштів за надання правової допомоги.
Вказані документи суд оцінює, як належні та достатні у розумінні положень ст.ст. 77-80 ЦПК України, оскільки вони підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем ТОВ «Фінпром Маркет» витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, відповідач правом подання клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та доведення їх неспівмірності не скористався.
Разом з тим, суд звертає увагу, що справа стосується стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 46686,16 грн., тобто у справі незначної складності, яка, з огляду на ціну позову. Окрім цього, суд зауважує, що правова позиція ТОВ «Фінпром Маркет» була сталою та не зазнавала змін протягом розгляду справи. Крім того, підготовка та ведення даної справи в суді не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи.
Таким чином, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, її доцільність, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, та зважаючи на часткове задоволення вимог позивача, суд дійшов висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з відповідача на користь позивача 2500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 204, 207, 526, 530, 536, 625, 628, 629, 639, 1048, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. 2, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість за договором позики №71773121 у розмірі 34199 гривень 00 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати у виді судового збору у розмір 1950гривень 21 копійка.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судові витрати у виді витрат на правничу допомогу у розмір 2500 гривень 00 копійок.
Решту судових витрат залишити за позивачем.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення. Учасник справи якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», Код ЄДРПОУ 43311346, місцезнаходження: вул.Стельмаха Михайла, 9а, офіс 204, м.Ірпінь Київської області, 08205.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації:  АДРЕСА_1 .
Суддя:            Т.Б.Київська