ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5881/26 Справа № 210/7990/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В.Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Акуленка В.В., Остапенко В.О., 
сторони:
позивач – Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа»
відповідач – ОСОБА_1 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу представника позивача Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на заочне рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 06 березня 2026 року, яке ухвалено суддею Сільченком В.Є. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 06 березня 2026 року , -
ВСТАНОВИВ
В грудні 2025 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі КПТМ «Криворіжтепломережа») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за період з 01.10.2013 року по 01.11.2025 року у розмірі 97 829,33 грн., а саме: за послугу з постачання теплової енергії за період 01.10.2013р. по 01.11.2025 р. у розмірі 96 032,62 грн., за абонентське обслуговування за період 05.11.2021-01.11.2025 у розмірі 1796,71 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що КПТМ «Криворіжтепломережа» здійснює постачання теплової енергії для опалення житла населенню, яке відповідно з вимогами ЖК України, зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.08.2025 відповідач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.04.2024.
Так, позивачем на виконання своєї статутної мети здійснюється постачання теплової енергії відповідачу за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений будинок є багатоповерховим, опалення до квартири відповідача здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку, які є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримують теплову енергію.
Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно надавав послуги з централізованого опалення, але боржник не здійснювала у повному обсязі оплату за отримані послуги, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість.
Заочним рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 06 березня 2026 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» заборгованість за адресою: АДРЕСА_1 за період з 13.04.2024 по 01.11.2025 року у розмірі 7645,32 грн., а саме: за послугу з постачання теплової енергії за період з 13.04.2024 по 01.11.2025 року у розмірі 6923,81 грн., за абонентське обслуговування за період з 13.04.2024 по 01.11.2025 року у розмірі 721,51 грн. 
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. 
В апеляційній скарзі представник позивача адвокат Шафранова О.В. ставить питання про скасування заочного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення у справі про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 успадкував квартиру, за якою накопичилась заборгованість починаючи з жовтня 2013 року з часу відкриття спадщини в 2013 році, а не після отримання у 2024 свідоцтва про право на спадщину, як помилково виснував суд першої інстанції.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно із ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення та якими доказами вони підтверджується, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
Як установлено судом та убачається із матеріалів справи, КПТМ «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі по тексту – Правила), надає населенню м. Кривого Рогу, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 22.02.2014 року і по теперішній час (а.с.42).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 25.08.2025 ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.04.2024 (а.с.6, а.с.50), а отже є споживачем послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» за вказаною адресою. Квартира перебуває в приватній власності.
Квартира відповідача розташовується в будинку, під`єднаному до об`єднаної системи центрального опалення, що також підтверджується актами про підключення житлового будинку до системи централізованого опалення.
Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
З розрахунку, наданого позивачем, підтверджений факт наявності заборгованості відповідачів за послугу з постачання теплової енергії за період з 01.10.2013 року по 01.10.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , існує заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 97 829,33 грн., що складається з: за послугу з постачання теплової енергії за період 01.10.2013р. по 01.11.2025 р. у розмірі 96 032,62 грн., за абонентське обслуговування за період 05.11.2021-01.11.2025 у розмірі 1796,71 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період 01.10.2013р. по 01.11.2025 р. у розмірі 96 032,62 грн., за абонентське обслуговування за період 05.11.2021-01.11.2025 у розмірі 1796,71 грн.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу по оплаті за централізоване опалення та заборгованості за плату за абонентське обслуговування за період з 13.04.2024 по 01.11.2025 в розмірі 6923,81 грн., та плати за абонентське обслуговування в за цей же період в сумі 721,51 грн.
Відмовляючи в решті позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що доказів того, що відповідач був споживачем наданих житлово-комунальних послуг КПТМ «Криворіжтепломережа» за період з 01.10.2013 року по 12.04.2024 року позивачем до суду не надано.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно до стаття 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). 
Згідно до статті 1296 ЦК Укра їни спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідач ОСОБА_1 успадкував квартиру АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свідоцтво про право на спадщину за законом видане 12 квітня 2024 року (а.с.50).
Отже відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 з часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , а право на розпорядження цією власністю отримав після отримання свідоцтва про право на спадщину у 2024 році, що не позбавляє відповідача обов`язків власника утримувати дану власність з часу переходу до нього права власності в даному випадку з 20.11.2024 року в порядку спадкування.
А оскільки успадковуються за законом не лише права (активи-майно) а й обов`язки (зокрема, борги за утримання цього майна), відповідач повинен відповідати за накопичені спадкодавцем борги так і утворені після переходу права власності до нього.
Так, згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Утримання майна власників квартир (будинку та прибудинкової території) здійснюється ними шляхом оплати всіх витрат по утриманню експлуатуючій організації.
Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.
Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.
Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону № 1875-IV від 24 червня 2004 року, проживаючі та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання.
01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII, який разом з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 регулюють основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії.
Індивідуальний споживач – фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII).
Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 вказаного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Статтею 9 Закону Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
3 05 листопада 2021 року договірні відносини між КПТМ «Криворіжтепломережа» та споживачами врегульовані індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 05 жовтня 2021 року, що укладений в порядку ч.5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року N?2189-VIII. Цією ж нормою передбачено, що плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:плати за послугу, що розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яке не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Відповідачу проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію, які встановлені: з 25 жовтня 2021 року послуга з постачання теплової енергії – 1 701,19 грн /Гкал (з ПДВ), послуга з постачання теплової енергії з урахуванням витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів – 2 342,32 грн/Гкал (з ПДВ); послуга з постачання теплової енергії без урахування витрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів – 2 228,34 грн/Гкал (з ПДВ); відповідно до Рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 22 жовтня 2021 року № 530 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послугу з постачання теплової енергії Комунальному підприємству теплових мереж «Криворіжтепломережа» з урахуванням інтересів Криворізької міської територіальної громади».
Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» є надавачем послуги з постачання теплової енергії у місті Кривому Розі.
Відповідно до розрахунку заборгованості за період з 01.10.2013 року по 01.10.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , існує заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 97 829,33 грн., що складається з: за послугу з постачання теплової енергії за період 01.10.2013р. по 01.11.2025 р. у розмірі 96 032,62 грн., за абонентське обслуговування за період 05.11.2021-01.11.2025 у розмірі 1796,71 грн. за послугу з постачання теплової енергії за період 01.10.2013р. по 01.11.2025 р. у розмірі 96 032,62 грн., за абонентське обслуговування за період 05.11.2021-01.11.2025 у розмірі 1796,71 грн.
Правильність нарахування суми боргу підтверджується особовим рахунком, яким підтверджено розмір боргу та факт не внесення за вказаний період оплати за опалення, жодних заперечень з боку відповідача не надійшло, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги за заявлений у позові період.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – скасуванню.
Щодо судових витрат, то відповідно до підпунктів "б" та "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати зі сплати судового збору в судах першої та апеляційної інстанції, в загальній сумі 6 661,60 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» задовольнити.
Заочне рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 06 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», ЄДРПОУ 03342184, місцезнаходження: м. Кривий Ріг, пров. Квітки Цісик, 9, заборгованість за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ветеранів Праці, буд. 7, кв.1 за період з за період з 01.10.2013 року по 01.11.2025 року у розмірі 97 829,33 грн., а саме: за послугу з постачання теплової енергії за період 01.10.2013р. по 01.11.2025 р. у розмірі 96 032,62 грн., за абонентське обслуговування за період 05.11.2021-01.11.2025 у розмірі 1796,71 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», ЄДРПОУ 03342184, місцезнаходження: м. Кривий Ріг, пров. Квітки Цісик, 9, судові витрати із сплати судового збору в судах першої та апеляційної інстанцій у загальному розмірі 6 661,60грн. (шість тисяч шістсот шістдесят одну гривню шістдесят копійок).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 29 червня 2026 року.

Головуючий:
Судді: