Справа № 383/1183/26
Номер провадження 1-кп/383/128/26 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 , 
розглянувши в м. Бобринець Кіровоградської області, в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області у залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області, в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №12026121170000029 від 06.05.2026 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сургут Ханти-Мансійського Автономного округу Тюменської області російської федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , маючого не повну загальну середню освіту, не одруженого,військовослужбовця, раніше судимого, судимість не знята та не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,- 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді гранатометника, у військовому званні “солдат”, військової частини НОМЕР_1 , 05.05.2026 року близько 18 год 00 хв ідучи по АДРЕСА_2 , неподалік від будинку №37, зустрів ОСОБА_4 , де в ході розмови між ними виник словесний конфлікт.
У цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
З метою реалізації вказаного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 взяв каміння до правої руки, коли знаходився ззаду ОСОБА_4 та в момент коли останній почав обертатись до ОСОБА_3 обличчям, то ОСОБА_3 камінням, яке тримав у правій руці, наніс один удар у область носу ОСОБА_4 ..
У результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток носу, яке згідно висновку судово-медичної експертизи №554 від 24.07.2026 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, яке викликало короткочасний розлад здоров`я понад 6 до 21 доби, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6.
Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Прокурором до обвинувального акта додано клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності та у відповідності до положень ч. 1 ст.302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у спрощеному порядку.
До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 від 30.06.2026 року щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. У вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності підтверджена також захисником адвокатом ОСОБА_7 .. 
У ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_4 також подав заяву від 30.06.2026 року щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та відсутності заперечень проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, враховуючи зміст заяв обвинуваченого та потерпілого, а також відповідного клопотання прокурора, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали згідно вимог ст.ст. 381, 382 КПК України вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. 
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. 
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України, суд враховує вимоги ст.ст. 65-67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Обставини справи, які пом`якшують покарання обвинуваченого – щире каяття. 
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Також, суд враховує данні про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, маючий не зняту та не погашену судимість, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. 
Санкцією ч. 2 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до одного року, або апробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.
За таких обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Обмежень для призначення даного виду покарання до обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено. Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. 
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся, судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700,00 (одна тисяча сімсот) грн. 
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги з урахуванням вимог, передбачених ч.1 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1