П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.06.2026  	Справа №607/10559/26 Провадження №3/607/3357/2026	
  	м. Тернопіль	 	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , директор ТОВ «ТДК-ПРОДУКТИ», РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 2 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), 

встановила:

директором ТОВ «ТДК-ПРОДУКТИ» ОСОБА_1 порушено ведення податкового обліку, а саме занижено податок на прибуток, в тому числі за 1 кв. 2025 р., 2 кв. 2025 р., 3 кв. 2025 р., 4 кв. 2025 р. (декларації: №9126811684 від 08.05.2025, №9234087322 від 07.08.2023, №934641462 1 від 09.11.2025, №9434866170 від 27.01.2026) та занижено суму податку на додану вартість, в тому числі за грудень 2025 року (декларації №9433282724 від 19.01.2026), чим порушив пп.14.1.257 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 44.2 ст. 44, п. 134.1 ст. 134, абз. г) п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-IV (з наступними змінами та доповненнями).
Такі дії ОСОБА_1 посадовою особою, яка склала протокол, кваліфіковано за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення визнав за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться матеріалами, дослідженими у судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення №244/19-00-07-01 від 06.05.2026; копією довідки про доходи від 05.05.2026 №00000000006, яка видана про те, що ОСОБА_1 справді працює у ТОВ «ТДК-ПРОДУКТИ» та займає посаду директора; копією акту від 06.05.2026 №6834/19-00-07-01/45419658 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ТДК-ПРОДУКТИ».
Водночас ч. 1 ст. 163-1 КУпАП передбачено відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.
У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 раніше притягався до адміністративної відповідальності, відтак його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП, як дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за те ж порушення.
Однак у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт повторного вчинення ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення. Водночас із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що суть інкримінованого діяння викладена за ознаками частини 1 статті 163-1 КУпАП, без зазначення про повторність його вчинення, що виключає можливість кваліфікації дій як повторних у розумінні закону.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП). 
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За цих обставин, враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 163-1 КУпАП на ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
На переконання суду, зміна правової кваліфікації дій ОСОБА_1 з метою ухвалення справедливого рішення за нормою, яка передбачає менш суворе адміністративне стягнення, покращує становище правопорушника, а тому не є порушенням права ОСОБА_1 на захист та не суперечить визначеному Конституцією України принципу верховенства права.
Таким чином, керуючись положеннями ст. 252 КУпАП щодо оцінки доказів, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 163-1 КУпАП, а саме порушення керівниками підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю за доцільне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.
Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 163-1 ч. 1, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 (вісімдесят п`ять) гривень.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з  ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн (сто сімдесят гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. 
Стягнути з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя	Н. П. Воробель