П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 518/545/26	

Перша інстанція: суддя Тарасенко М.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого судді Терлецького Д.С., 
суддів Вербицької Н.В., Димерлія О.О., 
при секретарі Бродецькій Т.В.,
за участі ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 04 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 

В С Т А Н О В И В:
Рух і обставини справи
18.03.2026 р. ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 або скаржник) звернувся до Ширяївського районного суду Одеської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 6812937 від 11.03.2026 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
На обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 11.03.2026 р. співробітник Управління патрульної поліції в Одеській області Ротар О.С. винесла оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту. 
Позивач зазначив, що вимірювання швидкості здійснено приладом TrueCam, який не був закріплений стаціонарно, що вплинуло на вірність визначеної швидкості. Крім того співробітник Управління патрульної поліції в Одеській області, яка здійснювала розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності всупереч вимогам статті 268 КУпАП не роз`яснив позивачу його права. Також в оскаржуваній постанові невірно зазначено спеціальне звання особи, яка здійснила розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності.
Департамент патрульної поліції (далі – відповідач) надав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Відповідач наголосив, що прилад TrueCam допустимо використовувати, тримаючи його у руках. Це передбачає конструкція лазерного вимірювача швидкості та визначено в інструкції з використання. 
Також відповідач надав роздруківки з приладу лазерного вимірювача швидкості руху транспортних засобів TrueCam TC 008449, відеозаписи з портативних відеорегістраторів камери 471665, 474495 та TrueCam TC 008449, на яких зафіксовано подію адміністративного правопорушення і процедуру накладення адміністративного стягнення.
Стосовно доводів позивача про порушення процедури накладення адміністративного стягнення відповідач зазначив, що такі доводи носять формальний характер і не впливають на наявність та доведеність події адміністративного правопорушення. 
Рішенням Ширяївського районного суду Одеської області від 04.05.2026 р. у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2026 р. відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Обставини справи
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія ЕНА №6812937 від 11.03.2026 р. визнано винним ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення за частиною першою статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.
У постанові зазначено, що 11.03.2026 р. о 16:33 по вул. Шкільна, села Іванове позивач, керуючи транспортним засобом BMW X5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю руху 77 км/год у межах населеного пункту, де допустима швидкість руху не більше 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 27 км/год. Швидкість вимірювалась приладом ТruCam TС008449, камери 471665, 474495,чим порушив пункт 12.4. ПДР (порушення швидкісного режиму в населених пунктах).
Вважаючи протиправним притягнення до адміністровано відповідальності, позивач звернувся до суду з цим позовом. 

Оцінка суду першої інстанції
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова серії ЕНА № 6812937 від 11.03.2026 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП винесена уповноваженою посадовою особою в межах наданих повноважень, на підставі належних, допустимих та достатніх доказів, з дотриманням вимог чинного законодавства. 
Оцінивши надані сторонами докази, суд першої інстанції вказав, що згідно з офіційним листом Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 р. № 22-38/49, крім основного, ручного режиму роботи, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості, також може бути установлений на триногу для проведення вимірювань швидкості в автоматичному режимі.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача щодо неправомірного використання приладу TruCam, порушення порядку розгляду справи, а також щодо невідповідності відомостей про посадову особу, яка винесла постанову, не знайшли свого належного підтвердження під час судового розгляду та спростовуються матеріалами справи. 

Доводи апеляційної скарги
ОСОБА_1 на обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на помилковість висновків суду щодо можливості вимірювання швидкості приладом TruCam, який тримається в руках, оскільки таке застосування призводить до значних похибок. 
Крім того суд першої інстанції не надав належну оцінку тому факту, що у порушення вимог статті 268 КУпАП посадова особа не роз`яснила позивачу його права. Також скаржник вказав, що в оскаржуваній постанові невірно зазначено спеціальне звання поліцейського.

Позиція відповідача на заявлену апеляційну скаргу
Департамент патрульної поліції надав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти її задоволення та просить суд апеляційної інстанції залишити без змін рішення суду першої інстанції. У відзиві наведені доводи, включно з посиланнями на судову практику, якими обґрунтовано правомірність використання приладу TrueCam, який тримається в руках. 
У відзиві також зазначено, що наведені скаржником обставини щодо невідповідності спеціального звання посадової особи не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваної постанови, а твердження скаржника про грубе порушення процедури розгляду справи є необґрунтованими та носять формальний характер.

Джерела права та оцінка суду апеляційної інстанції
За результатами апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи і правильність застосування норм матеріального і процесуального права, суд у складі колегії суддів дійшов таких висновків.
Згідно з абзацом першим частини п`ятої статті 14 Закону України від 30.06.1993 р. № 3353-XII «Про дорожній рух» вказано, що eчасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з пунктом 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінетом Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (далі – ПДР) ці Правила відповідно до Закону України від 30.06.1993 р. № 3353-XII «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. 
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3. ПДР).
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР).
У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (пункт 12.4. ПДР).
Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 р. №580-VIII «Про Національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України від 02.07.2015 р. №580-VIII «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання
Згідно з частиною першою статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху передбачених частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.
Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395 (надалі - Інструкція).
У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (абзац перший пункту 4 Розділу І Інструкції).
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення (пункт 1 Розділу ІІІ Інструкції).
Постанова по справі про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення (абзац перший пункту 2 розділу III Інструкції).
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (пункт1 розділу IV Інструкції).
Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка (пункт 9 розділу III Інструкції).
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (пункт 10 розділу III Інструкції).
Згідно з частиною першою статті 268 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд у складі колегії суддів вважає за необхідне урахувати правовий висновок, який викладено у постанові Верховного Суду від 18.02.2020 р. у справі №524/9827/16-а, за яким порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
За результатами перевірки матеріалів справи та доказів наданих відповідачем, суд у складі колегії суддів дійшов висновку, що процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності було порушено. 
Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу. За результатами перегляду відеозаписів з портативних відеорегістраторів камер 471665, 474495 вбачається, що лейтенант поліції Ротар О.С., яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення, не роз`яснила позивачу права, передбачені статтею 268 КУпАП України.
Такий висновок підтверджується також тим, що у постанові серії ЕНА № 6812937 від 11.03.2026 р. відсутній підпис позивача, який засвідчує ознайомлення з правами за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП.
Зважаючи на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, були порушені, суд у складі колегії суддів вважає, що було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Висновки суду апеляційної інстанції
Згідно з частиною першою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 2 часини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини другої статті 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Ураховуючи, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи позивача щодо порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності та не надав їм належної правової оцінки, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду та відповідно до статті 139 КАС України, на користь ОСОБА_1 має бути стягнуто сплачений ним судовий збір у розмірі 1 331,2 грн. Стягнення вказаної суми обумовлено належним розміром судового збору, який мав би сплатити позивач до суду першої та апеляційної інстанції, з урахуванням того, що позовну заяву та апеляційну скаргу подано через підсистему «Електронний суд».
Згідно з частиною третьою статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 КАС України, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Керуючись статтями 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 04.05.2026 р. скасувати, прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА № 6812937 від 11.03.2026р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 122 КУпАП України та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень та закрити провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ – 40108646, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1 331,2 гривень.
Постанова суду апеляційної інстанції відповідно до статті 272 КАС України набирає законної сили з дати її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Д.С. Терлецький

Суддя: Н.В. Вербицька

Суддя: О.О. Димерлій