ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний № 334/4380/25    Головуючий в 1 інст. Фетісов М.В.
Провадження № 33/807/145/26      Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року       м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Бізденежного С.Р., представників Запорізької митниці – Ткача В.В., Наказного Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду справу про порушення митних правил, за апеляційною скаргою адвоката Бізденежного С.Р на постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 3 липня 2025 року, якою на
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 
накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України в розмірі 50 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 72 588 гривень 40 копійок, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 19 листопада 2022 року, громадянин ОСОБА_1 ввіз через міжнародний автомобільний пункт пропуску «Рава-Руська - Хребенне», який розташований в зоні діяльності митного поста «Рава-Руська» Львівської митниці, в якості гуманітарної допомоги транспортний засіб KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , країна реєстрації Республіка Польща) та задекларував його як такий, що є гуманітарною допомогою для військової частини НОМЕР_4 зі звільненням від сплати митних платежів та подав митному органу України наступні документи: Декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, відповідно до якої отримувачем транспортного засобу KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) є військова частина НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ); Звернення Військової частини НОМЕР_4 від 04.10.2022 № 092-А-11/22, в якому зазначено, що транспортний засіб KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 реєстраційний номер НОМЕР_3 ) передається до військової частини НОМЕР_4 на безоплатній основі для використання в якості службового автотранспорту. Звернення військової частини НОМЕР_4 від 04.10.2022 № 092-А-11/22 підписане командиром військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 . За результатами перевірки встановлено, що транспортний засіб KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) в порушення вимог Закону Україну від 22.10.1999 № 1192-XIV «Про гуманітарну допомогу» громадянином ОСОБА_1 використано не за цільовим призначенням та не сплачені митні платежі, які б підлягали сплаті у разі митного оформлення даного транспортного засобу у митному режимі «імпорт (випуск для вільного обігу)». Таким чином громадянин України ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, які призвели до ухилення від сплати митних платежів при ввезенні в Україну транспортного засобу KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) у сумі 145 176,79 гривень (ввізне мито – 20 394,77 гривні; акциз – 66 594,60 гривні, ПДВ – 58 187,42 гривень), відповідальність за що передбачена статтею 485 МК України. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду, адвокат Бізденежний С.Р., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що вона є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.
Посилаючись на недоведеність обставин вказав, що суд визнав те, що транспортний засіб KIA SORENTO був використаний не за цільовим призначенням, однак жодного доказу який би підтверджував, що ОСОБА_1 особисто використав або передав транспортний засіб у спосіб не передбачений законодавством, матеріали справи не містять. Надані письмові пояснення ОСОБА_1 про передачу транспортного засобу військовослужбовцю були судом проігноровані, не витребувано і не досліджено можливі підтвердження даної передачі.
Зазначає, що суд не надав належної оцінки тому факту, що відсутні будь-які прямі докази умислу з боку ОСОБА_1 щодо ухилення від сплати митних платежів. 
Наголошує про істотне порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки останній не був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, внаслідок чого був позбавлений можливості надати пояснення, докази, заявити клопотання, користуватись правовою допомогою.
Вважає, що застосовуючи до ОСОБА_1 санкцію ст. 485 МК України, суд фактично визнав особу винною в діях, які не були доведені з достатнім рівнем обґрунтованості, а оцінка документів, поданих при митному оформленні, проведена поверхово, без врахування воєнного стану, реального порядку взаємодії з військовими частинами, обмежившись формальним викладенням позиції митниці без з`ясування альтернативної точки зору чи спростування аргументів ОСОБА_1 . Крім того, оскаржувана постанова не містить належного аналізу письмових пояснень та документів. 
Просить скасувати постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 3 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України, провадження в справі закрити.
Окрім вимог щодо скасування даної постанови просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважну причини його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що копія оскаржуваного рішення ні йому, ні ОСОБА_1 не надсилалась, жодних судових повісток про виклик до суду вони не отримували, внаслідок чого участі в розгляді справи не приймали. З текстом оскаржуваної постанови ознайомились за допомогою ЄДРСР - 14 липня 2025 року.
Отже вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції пропущений з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 3 липня 2025 року.
6 жовтня 2025 року до Запорізького апеляційного суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу від представника Запорізької митниці - Катрич К.Ю., в яких вона зазначила, що апеляційна скарга адвоката Бізденежного С. Р. не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова прийнята з повним та об`єктивним дослідженням всіх доказів та матеріалів справи.
Наголошує, що доводи адвоката Бізденежного С.Р. щодо додержання ОСОБА_1 вимог чинного законодавства не відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи відсутній акт приймання - передачі транспортного засобу від отримувача гуманітарної допомоги - набувачу такої допомоги.
Звертає увагу суду, що твердження ОСОБА_1 , викладені в його письмових поясненнях, спростовуються наступними фактами:
- ОСОБА_1 отримав замовлення від невідомих осіб на придбання транспортного засобу. Зазначене твердження порушує вимоги ст. 3 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу», де зазначено, що підставою для започаткування процедури визнання допомоги гуманітарною є письмова пропозиція донора про її надання;
- факт отримання звернення від 4 жовтня 2022 року від військовослужбовців спростовується поясненнями командира військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_3 від 28 лютого 2025 року (а.с. 26).
- факт передання транспортного засобу військовослужбовцю спростовується відсутністю акту приймання - передачі транспортного засобу КІА SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) військовій частині НОМЕР_4 або іншого документу, а також листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 8 травня 2025 року № 101/2038 (а.с. 55) та листом військової частини НОМЕР_4 від 10 квітня 2025 року № 589 (а.с. 23).
Наголошує, що ОСОБА_1 здійснив протиправні дії шляхом використання товару - транспортного засобу КІА SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ), стосовно якого було надано пільги щодо сплати митних платежів в умовах воєнного стану без оподаткування та застосування заходів нетарифного регулювання, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, що призвело до ухилення від сплати митних платежів на загальну суму 145 176, 79 гривень. Зазначеними діями вчинив порушення митних правил, за що відповідальність передбачена статтею 485 МК України.
Просить апеляційну скаргу адвоката Бізденежного С.Р., подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, постанову судді Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 3 липня 2025 року залишити без змін.
Під час апеляційного перегляду справи адвокат Бізденежний С.Р. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. 
Представник Запорізької митниці – Ткач В.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_3 показав, що в період з 10 січня 2022 року по 1 травня 2022 року перебував на посаді командира військової частини НОМЕР_4 , згодом посаду передав іншій особі, доступу до печаті військової частини він не мав. Про обставини, викладені в протоколі про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 дізнався, коли ознайомився зі зверненням військової частини НОМЕР_4 від 4 жовтня 2022 року за № 092-А-11/22, яке він ніколи не підписував. З даного питання він звернувся із заявою до прокуратури. Ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_4 він не пам`ятає. Додав, що відповідно до ЗУ «Про гуманітарну допомогу» робиться запит на одержання транспортного засобу, заповнюється електронна декларація із зазначення VIN-коду автомобіля, а в даному випадку має місце безпосередня підробка звернення військової частини НОМЕР_4 . Наголосив, що не облікований транспортний засіб не може перебувати в розпорядженні військової частини, оскільки підлягає обов`язковому обліку, як і витрати на його утримання. 
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 458 МК України встановлено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
З аналізу вказаних правових норм статей 486 та 487 МК України, а також статей 2, 9, 11 КУпАП слідує, що підставою для визнання особи винною в порушенні митних правил, як різновиду адміністративного правопорушення, є встановлення у вчиненому нею діянні всіх ознак складу такого правопорушення, в тому числі ознак суб`єктивної та об`єктивної сторони складу правопорушення.
Усі вказані елементи складу адміністративного правопорушення є неподільним цілим. Наявність цих елементів обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння, як адміністративного проступку. Якщо хоча б один з них відсутній, або не відповідає вимогам, що передбачені відповідною статтею глави 68 МК України, вказане діяння не є порушенням митних правил.
При цьому наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними в справі доказами.
Відповідно до ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
За змістом положень ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
Відповідно до ст. 485 МК України склад цього адміністративного правопорушення полягає у заявленні в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги і такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі від 50 до 150 відсотків несплаченої суми митних платежів.
З об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної у формі умислу та спеціальної мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру.
Відповідно до ст. 1 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» від 22 жовтня 1999 року № 1192-XIV гуманітарна допомога цільова адресна безоплатна допомога в грошовій або натуральній формі, у вигляді безповоротної фінансової допомоги або добровільних пожертвувань, або допомога у вигляді виконання робіт, надання послуг, що надається іноземними та вітчизняними донорами із гуманних мотивів отримувачам гуманітарної допомоги в Україні або за кордоном, які потребують її у зв`язку з соціальною незахищеністю, матеріальною незабезпеченістю, важким фінансовим становищем, або тяжкою хворобою конкретних фізичних осіб а також для підготовки до збройного захисту держави та її захисту у разі збройної агресії або збройного конфлікту.
Гуманітарна допомога є різновидом благодійництва і має спрямовуватися відповідно до обставин, об`єктивних потреб, згоди її отримувачів та за умови дотримання вимог ст. 3 Закону України «Про благодійну діяльність та благодійні організації».
Згідно зі ст. 3 ЗУ «Про гуманітарну допомогу», підставою для здійснення гуманітарної допомоги в Україні є письмова згода отримувача гуманітарної допомоги на її одержання. Отримувач гуманітарної допомоги має такі самі права на її використання, що і набувач гуманітарної допомоги.
При цьому, зміна отримувача гуманітарної допомоги можлива лише за письмовим погодженням з донором такої допомоги, крім випадків, якщо таке погодження було надано донором під час його пропозиції про надання гуманітарної допомоги або передбачено правочином щодо здійснення гуманітарної допомоги.
У відповідності зі ст. 6 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу» звільнення від оподаткування товарів (робіт, послуг) гуманітарної допомоги здійснюється в порядку, встановленому Податковим кодексом України та Митним кодексом України.
Згідно з ч.1 ст. 287 Митного кодексу України та п.197.11 ст. 197, п.213.3.9 ст. 213 Податкового кодексу України, при ввезенні на митну територію України вантажі гуманітарної допомоги, звільняються від оподаткування, а саме сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.
З матеріалів справи вбачається, що декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, яка подавалась до митного органу ОСОБА_1 була підставою для пропуску на митну територію України транспортного засобу KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) як гуманітарної допомоги на адресу військової частини НОМЕР_4 , та є документом, без якого неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон.
Згідно з ч.1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Митна декларація та інші документи, подання яких митним органам передбачено Митним кодексом України, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу. Митна декларація це заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури (п.20 ст. 4 Митного кодексу України).
Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Податкового кодексу України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі.
Згідно з ч. 1 ст. 292 Митного кодексу України, митні платежі не сплачуються уразі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.
Використання гуманітарної допомоги не за цільовим призначенням або з метою отримання прибутку є порушенням законодавства про гуманітарну допомогу, що тягне за собою кримінальну або адміністративну відповідальність (ст. 12 Закону Україну «Про гуманітарну допомогу»).
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, суд посилався на те, що його вина у вчиненні вищевказаного правопорушення підтверджена зібраними доказами, а саме:
- декларацією про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, де отримувачем транспортного засобу KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) є військова частина НОМЕР_4 (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).
- зверненням військової частини НОМЕР_4 від 4 жовтня 2022 року № 092-А-11/22, в якому зазначено, що вказаний транспортний засіб передається до військової частини НОМЕР_4 на безоплатній основі для використання в якості службового автотранспорту, яке підписано командиром військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_2 .
- листом військової частини НОМЕР_4 від 10 квітня 2025 року № 589 з якого вбачається, що транспортний засіб KIA SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_4 не надходив. Військова частина НОМЕР_4 не надавала звернення від 4 жовтня 2022 року № 092-А-11/22 та не мала і не має угод із ОСОБА_1 
- листом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 8 травня 2025 року № 101/2038 відповідно до якого, транспортний засіб у відділенні військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_2 не зареєстрований та на обліку не перебуває.
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Разом із цим, суддею апеляційного суду встановлено, що в матеріалах справи відсутній акт приймання - передачі транспортного засобу КІА SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ) військовій частині НОМЕР_4 , а факт звернення 4 жовтня 2022 року командиром військової частини НОМЕР_4 підполковником ОСОБА_3 щодо передачі транспортного засобу до військової частини НОМЕР_4 на безоплатній основі для використання в якості службового автотранспорту, спростовані ним особисто під час апеляційного перегляду справи.
Твердження апелянта про те, що транспортний засіб ОСОБА_1 передав військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_4 ОСОБА_4 спростовані відповіддю т.в.о. командира вказаної ВЧ ОСОБА_5 , згідно якої ОСОБА_4 у списках особового складу ВЧ НОМЕР_4 не значиться та вважається таким, що не проходив службу у частині НОМЕР_4 . 
Вищенаведені досліджені докази підтверджують, що ОСОБА_1 вчинив дії, що призвели до несплати митних платежів у сумі 145176 грн. 79 коп., шляхом використання товару - транспортного засобу КІА SORENTO (VIN-код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ), ввезеного на митну територію України в умовах воєнного стану у якості гуманітарної допомоги, щодо якого було надано пільги зі сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Тобто, ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ст. 485 МК України, а саме протиправні дії, які призвели до ухилення від сплати митних платежів.
Оцінюючи зібрані в справі та досліджені докази, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, доведена.
Доводи сторони захисту про істотне порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, оскільки останній не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи не є слушними, оскільки матеріали справи засвідчують належне повідомлення судом ОСОБА_1 про розгляд справи призначений на 3 липня 2025 року (а.с. 66). При цьому, ОСОБА_1 про причини своєї неявки суд не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався.
Враховуючи положення, передбачені ст. 268 КУпАП, суддя місцевого суду розглянув справу без участі ОСОБА_1 та за відсутності беззаперечних чи вагомих обставин для відкладення розгляду справи.
Разом із цим, апеляційним судом права, передбачені ст.268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення його захиснику - адвокату Бізденежному С.Р. строку на апеляційне оскарження, виклику ОСОБА_1 та адвоката Бізденежного С.Р. до суду апеляційної інстанції і останній скористався таким правом.
Отже, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, є обґрунтованим та законним, відповідає обставинам справи.
Судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог ст. 280 КУпАП, повністю з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дано належну оцінку матеріалам справи.
Відтак, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження по справі відсутні.
Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, статтями 486, 487, 529, 530 МК України, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Бізденежному Сергію Романовичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 3 липня 2025 року.
Апеляційну скаргу адвоката Бізденежного Сергія Романовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 3 липня 2025 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду     В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 334/4380/25