Справа № 346/6842/25
Провадження № 2/346/1053/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

11 травня 2026 р.	м. Коломия 	

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої судді Третьякової І.В.,
за участю:
секретаря судових засідань Гжибовського А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, -
В С Т А Н О В И В:
31.12.2025р. ТОВ «Фінпром Маркет» через систему «Електронний суд» звернулося до Коломийського районного суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 71217494 в розмірі 8250,00 грн. та за договором позики № 8362746 в розмірі 5984,25 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог, ТОВ «Фінпром Маркет» зазначило, що 26.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання коштів у кредит №71217494, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 2 500,00 грн. строком на 30 днів (з 26.05.2025 по 24.06.2025 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 1 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 0% від суми наданого Кредиту. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4 % пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ – отримавши від «monobank» за згодою ОСОБА_1 персональні данні останньої в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що остання використала наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №71217494 від 26.05.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 2 500,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС». Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією № a4564003-b138-41d4-9efc-034358c29bcb від 26.05.2025 року, Враховуючи наведене вище, Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором – виконав, а Відповідач порушив обумовлені в договорі строки повернення кредиту, у зв`язку з чим в останньої виникла заборгованість за вказаним договором в розмірі 8 250,00 грн., зокрема: 2 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 750,00 грн. – сума заборгованості за процентами; 5 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою. 

16.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів у кредит №8362746, умовами якого встановлено, що кредитодавець надає позичальнику кредит в розмірі 1 500,00 грн. строком на 350 днів ( з 16.06.2025 по 31.05.2026 р.), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 258,75 грн.). У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 75 грн. за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ – отримавши від «monobank» за згодою ОСОБА_1 персональні данні останньої в тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що остання використала наступні електронні підписи одноразові ідентифікатори. Кредитодавець на виконання умов кредитного договору №8362746 від 16.06.2025 року, виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1 500,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА». Наведене вище, підтверджується електронною платіжною інструкцією № 929ee9dd-7a9b-40d8-b489-63cc30910554 від 16.06.2025 року. Враховуючи наведене вище, Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором – виконав, а Відповідач порушив обумовлені в договорі строки повернення кредиту, у зв`язку з чим в останньої виникла заборгованість за вказаним договором в розмірі 5 984,25 грн., зокрема: 1 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 225,50 грн. – сума заборгованості за процентами; 258.75 грн. – сума заборгованості за комісією; 3 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою. 
16.10.2025р. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» уклали Договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 р. за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за вказаними вище кредитними договорами, а тому просив стягнути з ОСОБА_1 зазначені суми кредитної заборгованості. 
Ухвалою від 15.01.2026р. у справі було відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Витребувано у АТ «Перший Український Міжнародний Банк» інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 ) карткового рахунку № НОМЕР_1 ; виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ «ПУМБ», ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , за період з 26.05.2025 року по 29.05.2025 року та за період з 16.06.2025р. по 19.06.2025р. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву.
18.03.2026р. ОСОБА_1 подала до суду відзив в якому просила відмовити в задоволення позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що не укладала жодних договорів про надання коштів у кредит ані з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ані з ТОВ «Фінпром Маркет». Обидва договори були укладені ОСОБА_2 , який протиправно використав її конфіденційну інформацію без її згоди, в зв`язку з чим, вона звернулася до правоохоронних органів. За її зверненням були внесені відомості до ЄРДР за ст. 182 КК України та розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні №12026096180000046. Також звертала увагу на положення п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення ЦК України» та вказувала, що у позивача відсутні правові підстави для стягнення з неї неустойки. 
25.03.2026р. представник ТОВ «Фінпром Маркет» Ткаченко Ю.О. подала до суду відповідь на відзив в якій вказала, що представленими у справі належними доказами підтверджується укладання договорів №71217494 та №8362746 саме між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 та отримання позичальником за вказаними правочинами кредитних коштів на її банківську картку, а тому заперечення відповідача є необґрунтованими та суперечать матеріалам справи. Твердження ОСОБА_1 про нібито «шахрайські дії» та «укладення кредитних договорів третіми особами» не підтверджені належними та допустимими доказами, грунтуються виключно на суб`єктивних поясненнях сторони. Наявність звернення до правоохоронних органів та факт внесення відомостей до ЄРДР не підтверджує факту вчинення кримінального правопорушення та не встановлює недійсності правочину. Таким чином, доводи ОСОБА_1 не спростовують презумцію правомірності укладених правочинів та не звільняють відповідачку від виконання своїх зобов`язань за ними щодо погашення кредитної заборгованості. Просила позов задовольнити. 
Також 25.03.2026р. представник ТОВ «Фінпром Маркет» Ткаченко Ю.О. подала до суду заяву про зменшення позовних вимог в якій зазначила, що у зв`язку з отриманням заперечень сторони відповідача проти нарахування пені/неустойки, а також з метою забезпечення ефективного швидкого та справедливого розгляду справи, позивач вважає за доцільне зменшити позовні вимоги на суму пені. Таким чином, просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 71217494 в розмірі 3250,00 грн., з яких: 2500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу та 750,00 грн. – сума заборгованості за процентами; за договором № 8362746 в розмірі 2984,25 грн., з яких: 1 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 225,50 грн. – сума заборгованості за процентами; 258.75 грн. – сума заборгованості за комісією.

Заперечення на відзив та на заяву про зменшення позовних вимог від ОСОБА_1 до суду не надходили. 

В судове засіданні представник позивача Ткаченко Ю.О. не з`явилася, 06.03.2026р. подала до суду письмове клопотання, в якому просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. Про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та у встановленому законом порядку. 
Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 26 травня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в особі виконавчого директора Білана Владислава Ігоровича, з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, уклали між собою Договір надання коштів у кредит №71217494.
Підписання договору відповідачем було здійснено електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 64072. 
Згідно п. 2.1 Договору, Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту. 
Пунктами 2.1.1-2.1.3 договору передбачено, що сума кредиту становить 2500,00 грн., строк кредитування/строк договору – 30 днів, процентна ставка/день – 1,00% (фіксована). Дата надання кредиту 26.05.2025р., дата повернення кредиту 24.06.2025р. Орієнтовна загальна вартість кредиту 3250,00 грн. 
Згідно довідки про ідентифікацію,  ОСОБА_1 була ідентифікована по одноразовому ідентифікатору, який був надісланий їй на електронну пошту 26.05.2025р. 
В матеріалах справи міститься копія електронної платіжної інструкції № a4564003-b138-41d4-9efc-034358c29bcb від 26.05.2025 року, якою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» доручає здійснити переказ коштів в сумі 2500,00 грн. 
ОСОБА_3 довідки від 06.11.2025р. № КД-000077816 вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «ФІНЕКСПРЕС» підтверджує прийняття до виконання платіжну інструкцію, надану за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018р., укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 26.05.2025р., сума 2500,00 грн. отримувач ОСОБА_1 – на карту № НОМЕР_1 . Оскільки компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно в безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. 

16 червня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в особі виконавчого директора Білана Владислава Ігоровича, з однієї сторони та ОСОБА_1 з іншої сторони, уклали між собою Договір кредитної лінії (Надійний) №87362746.
Підписання договору відповідачем було здійснено електронним підписом, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 170636. 
Згідно п. 2.1 Договору, за цим Договором Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору. 
Мета отримання Кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник підтверджує, що не має наміру використовувати отриманий Кредит із метою, яка є забороненою відповідно до діючого законодавства, у тому числі не має наміру ініціювати переказ отриманого за цим договором Кредиту на рахунки організаторів азартних ігор для участі в азартних іграх. 
Вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов Договору – надання коштів у кредит. Сума кредиту 1500.00 (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок) грн. Строк кредитування/Строк договору 350 днів. Розмір Першого обов`язкового платежу 615.00 грн. Період сплати Мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати Позичальником процентів за користування Кредитом та становить 25 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування Кредитом нараховані за 25 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 25 днів користування. Кількість Мінімальних обов`язкових платежів становить 13. Дата сплати Першого обов`язкового платежу 10.07.2025. Комісія за надання кредиту 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 258.75 грн.) (п. 2.2.8). 
Дата надання кредиту 16.06.2025р., дата повернення кредиту – 31.05.2026р., процентна ставка 0,95% в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту 6746,25 грн. Неустойка – 75 грн. / день. Загальні витрати за кредитом – 5246,25 грн. 
Згідно довідки про ідентифікацію,  ОСОБА_1 була ідентифікована по одноразовому ідентифікатору, який був надісланий їй на електронну пошту 16.06.2025р. 
З довідки від 05.11.2025р. № КД-000003959 вбачається, що ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» підтверджує прийняття до виконання платіжну інструкцію, надану за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №30-09-20/1 від 30.09.2020р., укладеного між Установою та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 16.06.2025р., сума 1500,00 грн. отримувач ОСОБА_1 – на карту № НОМЕР_1 . Оскільки Установа не здійснює операцій з готівковими грошима, а перекази коштів здійснюються виключно в безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються. 

На виконання ухвали про витребування доказів, АТ «ПУМБ» надало інформацію з якої слідує, що на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) була випущена банківська платіжна карта НОМЕР_4 до рахунку № НОМЕР_5 у гривні. Також банком надано виписку по вказаному рахунку з якої слідує, що 26.05.2025р. на вказаний рахунок було зараховано грошові кошти в сумі 2500,00 грн. та 17.06.2025р. на вказаний рахунок було зараховано грошові кошти в сумі 1500,00 грн. 
Таким чином, матеріалами справи було підтверджено виконання кредитодавцем своїх зобов`язань щодо надання відповідачу суми кредиту. 
Згідно Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Додаток 1 до Договору надання коштів у кредит № 71217494) вбачається, що по завершенню строку кредитування – 24.06.2025р. ОСОБА_1 повинна була сплатити 3250,00 грн., з яких 2500,00 грн. – сума кредиту та 750,00 грн. – відсотки за користування кредитом. 
Пунктами 6.1-6.2 договору №71217494 визначено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування Кредитом, за кожен день (календарну дату) користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за Договором. Позичальник зобов`язаний повернути повністю суму отриманого Кредиту та сплатити Проценти в строк, визначений Договором, будь-яким доступним йому способом. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором №71217494, у день повернення кредиту - 24.06.2025р ОСОБА_1 кредитні кошти не повернула, нараховані їй відсотки не сплатила, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 16.10.2025р. становив 8250,00грн. та складався з: заборгованості за тілом кредиту - 2500,00 грн., заборгованості за відсотками – 750,00 грн. та заборгованості за пенею – 5000,00 грн. 

Відповідно до п. 6.1-6.3 договору № 87362746, за користування Кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю Проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування Кредитом нараховуються на суму Кредиту (його залишок) виходячи із строку фактичного користування Кредитом (його залишком), за кожен день (календарну дату) користування Кредитом, починаючи з першого дня користування Кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення Заборгованості за Договором та підлягають сплаті періодично кожні 25 календарних днів з дати надання Кредиту у складі Першого обов`язкового платежу та Мінімальних обов`язкових платежів відповідно до п.п. 2.2.4. п. 2.2. та п.п. 2.2.5. п. 2.2. Договору. За надання Кредиту Позичальник сплачує Кредитодавцю Комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання Кредиту та підлягає сплаті Позичальником відповідно до умов Договору. Розмір Комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.8. п. 2.2. Договору. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит, сплатити Проценти за користування та Комісію за надання кредиту відповідно до умов визначених цим Договором, будь-яким доступним йому способом. З
Відповідно до розрахунку заборгованості, виконаного станом на 16.10.2025р. загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 5984,25 грн., та складається з: 1 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 225,50 грн. – сума заборгованості за процентами; 258.75 грн. – сума заборгованості за комісією; 3 000,00 грн. – сума заборгованості за пенею/неустойкою.
16.10.2025р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» був укладений договір факторингу № 26/10/25, за умовами якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. 
Відповідно до п.2.1.3 договору факторингу № 26/10/25, перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існувати на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного КЕП уповноважених представників сторін у порядку, визначеному цим договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО» є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора Прав вимоги. 
16.10.2025р. директорами ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» були підписані Реєстри прав вимоги №16/10/25-01 та №16/10/25-02 відповідно до яких позивач набув право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 71217494 на загальну суму 8250,00 грн. та за кредитним договором № 8362746 на загальну суму 5984,25 грн. 
Звертаючись до суду, позивач вказав, що кредитні зобов`язання відповідача до теперішнього часу залишаються невиконаними, а тому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог представник ТОВ «Фінпром Маркет» просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 71217494 у розмірі 3250,00 грн., з яких: 2500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу та 750,00 грн. – сума заборгованості за процентами; за договором № 8362746 в розмірі 2984,25 грн., з яких: 1 500,00 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 225,50 грн. – сума заборгованості за процентами; 258.75 грн. – сума заборгованості за комісією.

Мотиви і доводи суду та застосовані норми права
Частиною першою статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.
Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою–третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором – це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор – це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною четвертою статті 14 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що ідентифікація особи за допомогою електронного підпису, визначеного статтею 12 цього Закону, має здійснюватися під час кожного входу в інформаційну систему суб`єкта електронної комерції.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронна ідентифікація – це процедура використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. При цьому ідентифікаційні дані особи – це унікальний набір даних, який дає змогу однозначно встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи. А сама процедура ідентифікації особи є використанням ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи.
Ідентифікаційні дані фізичної особи підпадають під визначення персональних даних. Правовий статус персональних даних установлює Закон України «Про інформацію» та спеціальний Закон України «Про захист персональних даних».
Відповідно до статті 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані – це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Підставою для ідентифікації резидентів – громадян України є: паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України із штампом реєстрації місця проживання особи (відміткою про прописку).
Заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_1 в поданому до суду відзиві посилалась на те, що кредитні договори вона не укладала, останні від її імені були укладені її співмешканцем ОСОБА_4 . Таким чином, вказувала, що оскільки вона дану особу на укладення кредитних договорів не уповноважувала, а останній таємно та протиправно використав її персональні дані, тому вказані договори були укладені за відсутності волевиявлення відповідача, як сторони правочинів, і вона не повинна нести за ними зобов`язання. 
В підтвердження своїх заперечень відповідачем було надано лист начальника Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області з якого слідує, що за зверненням ОСОБА_1 з приводу протиправних дій ОСОБА_2 зареєстровано в ІКС ІПНП (журналі єдиного обліку Коломийського РВП) 19.02.2026 ЄО № 3337. Вищевказані матеріали внесено до ЄРДР за ст. 182 ч.1 КК України №1202696180000046 від 20.02.2026р. 
Даючи оцінку вказаним запереченням відповідача, суд виходить з наступного. В даній справі встановлено, що Договір про надання коштів у кредит №71217494 та Договір про надання коштів у кредит №8362746 були укладені між сторонами в електронній формі, із застосуванням електронного підпису. 
Пунктами 3.1-3.4 договорів передбачено, що для отримання Кредиту, Позичальник має бути зареєстрований в ІКС, для чого він проходить процедуру реєстрації на Сайті. Реєстрація на Сайті відбувається на Сторінці реєстрації. Для проходження процедури реєстрації, Позичальник заповнює всі поля форми реєстрації, керуючись, при необхідності, підказками Сайту. При реєстрації на Сайті, Позичальник вказує дані своєї банківської картки, на яку він хоче отримати Кредит. Зазначена картка проходить прив`язку до особистості Позичальника і верифікацію. При проходженні процедури верифікації картки Позичальник вводить у відповідне поле код операції, отриманий від свого банку. При проходженні процедури верифікації Позичальник надає згоду на обробку своїх персональних даних та підтвердження ознайомлення з Політикою конфіденційності. 3.3. Результатом проходження всіх етапів реєстрації є створення Особистого кабінету Позичальника. 3.4. Під час кожного входу в Особистий кабінет Позичальник використовує особистий логін і пароль, які він вказав при реєстрації і за збереження яких в таємниці від третіх осіб Позичальник несе особисту відповідальність. Після першої реєстрації та під час кожного входу в Особистий кабінет Позичальником додатково вводиться код, який надсилається Позичальнику у вигляді sms-повідомлення та/або вхід здійснюється за допомогою використання Позичальником інструментів «touch id» або «face id».
У п.4.1-4.6 договорів передбачено, що після реєстрації на Сайті (та/або мобільному додатку) в ІКС та створення Особистого кабінету, Позичальник подає Заявку на отримання Кредиту шляхом вибору на Сайті бажаних умов надання Кредиту: суми та строку Кредиту, а також періодичність сплати процентів, яка визначає розмір Першого обов`язкового платежу та Мінімальних обов`язкових платежів. Після отримання Заявки Позичальника, Кредитодавець здійснює оцінку фінансового стану Позичальника та достовірності наданої ним інформації. Кредитодавець, як суб`єкт первинного фінансового моніторингу до укладення Договору та встановлення ділових відносин з Позичальником здійснює всі необхідні дії, спрямовані на виконання вимог законодавства про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, зокрема, заходи належної перевірки Позичальника, в тому числі Позичальник проходить верифікацію засобами, що використовуються Кредитодавцем. Позичальник ідентифікований та верифікований за допомогою Системи BankID НБУ. Кредитодавець приймає рішення про надання Кредиту після обробки персональних даних Позичальника, що містяться в Особистому кабінеті та на підставі додаткової інформації, наданої Позичальником у процесі верифікації та/або отриманої Кредитодавцем з відкритих джерел. Після схвалення Заявки Позичальника на отримання Кредиту, Кредитодавцем на електронну пошту та/або на зареєстрований Позичальником номер телефону надсилається повідомлення про прийняте рішення. Крім цього, зазначена інформація відображається в Особистому кабінеті. Кредитодавець не несе відповідальності за затримку в доставці повідомлень Позичальнику. Позичальник погоджується використовувати надані ним дані щодо його адреси, телефонних номерів, адреси електронної пошти тощо з метою обміну повідомленнями, кореспонденцією та інформацією.
Зміст укладених договорів містить адреси та реквізити сторін, зокрема анкетні дані позичальниці ОСОБА_1 , її дату народження, РНОКПП, паспортні відомості, адресу проживання, номер телефону, електронну пошту, номер електронного платіжного засобу на який здійснювалися перекази кредитних коштів, та електронний підпис одноразовим ідентифікатором. 
В постанові від 31 січня 2024 року по справі №671/1832/20 Верховний Суд вказав, що кредитний договір, укладений в електронній формі через інформаційно-телекомунікаційну систему кредитодавця з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, є дійсним та рівнозначним договору в письмовій формі. Для підтвердження укладення такого договору достатньо доказів проходження позичальником процедури ідентифікації (надання паспортних даних, ІПН, телефону, email) та підписання договору шляхом введення одноразового ідентифікатора. 
Згідно зі статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.
Частиною 5 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ч.6 ст. 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У ч.1 ст.11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Доказів того, що персональні дані відповідача (копія паспорта громадянина України, картка фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки) були використані товариством для укладення кредитних договорів від її імені, відповідачем не надані.
Як вбачається з матеріалів справи, кредитні договори між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позичальником ОСОБА_1 був підписаний електронним підписом останньої (відповідача), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, тобто був укладений в електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію».
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 (провадження №61-16243ск20), від 02 листопада 2021 року у справі №243/6552/20.
Кредитні договори містять основні істотні умови, характерні для такого виду договорів. В них зазначено суму кредиту, дату видачі та строк повернення, розмір процентів та умови кредитування. Позичальник ініціював укладення такого договору, підписавши договір з використанням одноразового ідентифікатора.
Суд зауважує, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20), від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20 (провадження № 61-2904св21).
Зі змісту кредитних договорів вбачається, що при їхньому укладенні позичальником було вказано значну за обсягом і інформативністю кількість особистих даних, зокрема прізвище, ім`я та по батькові, дата народження, паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податку, адреса реєстрації та місця фактичного проживання, номер мобільного, реквізити належного платіжного засобу.
Підстав вважати, що кредитні договори не були підписані відповідачкою у суду немає та відповідачкою зворотного не доведено.
Суд зазначає, що саме по собі посилання на внесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення не є достатнім та достовірним доказом, який не спростовує факт отримання кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 за платіжною карткою в АТ «ПУМБ».
ОСОБА_1 не надала доказів на підтвердження того, що після надходження на її рахунок кредитних коштів, а також переказів цих кредитних коштів, відповідач виконала свій обов`язок негайно повідомити АТ «ПУМБ» про виявлення факту платіжних операцій, які вона не виконувала. Адже до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач ОСОБА_1 .
Відповідач не надала доказів того, що вона повідомляла банк про платіжні операції, які не виконувалися нею (чи втрату електронного платіжного засобу), а також доказів того, що АТ «ПУМБ» зупиняв здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Також суд зауважує, що і до правоохоронних органів відповідач звернулася лише лютому 2026 року, тобто після звернення позивача до суду з даним позовом. 
Згідно ч.1 ст. 1077, ч.1 ст. 1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, в даній справі судом встановлено, що ОСОБА_1 з фінансовою установою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено два кредитні договори, за якими відповідачем було отримано фінансові послуги з надання коштів у кредит. Взявши на себе обов`язок з повернення кредитних коштів та сплати процентів за їхнє використання, ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості право вимоги на яку набув позивач за укладеними між ним та кредитодавцем відповідача договором факторингу. 
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідач суду не надала, також не подала будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості чи контррозрахунку суми заборгованості.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що виконання зобов`язань по поверненню кредиту та сплати процентів порушено з вини відповідача, а тому уточнені позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» є обґрунтованими та доведеними і підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу необхідно зазначити таке.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до п.1,2 ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, укладеного між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «Фінпром Маркет», Акт приймання-передачі справ за надання правничої допомоги та Витяг з Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги від 29.10.2025р. стосовно боржниці ОСОБА_1 в якому зазначено вид наданих послуг, витрачений час та їхню загальну вартість, яка становить 4500,00 грн. 
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження№ 12-171гс19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі з відповідача, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у додатковій постанові від 14 листопада 2018 року у справі № 753/15687/15.
При цьому, суд звертає увагу на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором. Справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною.
За таких обставин суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4500 грн є завищеними, належним чином не обґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та становлять надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.
Враховуючи складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд доходить висновку про необхідність зменшити їх розмір та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінпром Маркет» понесені в даній справі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень. 
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (код ЄДРПОУ 43311346, адреса: 08200, м. Ірпінь, вул. Садова, буд. 31/33) заборгованість за Договором про надання коштів у кредит №71217494 в сумі 3250 (три тисячі двісті п`ятдесят) гривень та заборгованість за Договором про надання коштів у кредит №8362746 в сумі 2984 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 25 коп., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп., а всього: 11656 (одинадцять тисяч шістсот п`ятдесят шість) гривень 65 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду безпосередньо або через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 11.05.2026р.

Суддя: 	Третьякова І. В.