Ухвала

29 травня 2026 року
м. Київ

справа № 761/33276/23
провадження № 61-13136св25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Коротенка Є. В. 

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», Наглядової ради Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

за касаційною скаргою адвоката Варічевої Лариси Сергіївни як представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила поновити строк на звернення до суду з позовом; визнати протиправними та скасувати накази (розпорядження) керівника Акціонерного товариства «Укрпошта» Смілянського І. Ю.: від 30 березня 2023 року № 449/к про звільнення ОСОБА_1 з 31 березня 2023 року; від 31 березня 2023 року № 455/к про внесення змін до наказу (розпорядження) від 30 березня 2023 року № 449/к (в частині дати звільнення ОСОБА_1 ); від 24 липня 2023 року № 4633/к про звільнення ОСОБА_1 у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності; поновити її на роботі директора Департаменту внутрішнього аудиту Акціонерного товариства «Укрпошта» з 24 липня 2023 року; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 25 липня 2023 року до дня ухвалення судового рішення.
Шевченківський районний суд м. Києва від 30 січня 2024 року в задоволенні позову відмовив.

Київський апеляційний суд постановою від 29 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року змінив, виклав мотивувальну частину оскаржуваного судового рішення в редакції цієї постанови, а саме: «Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з указаним позовом. Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ».

Верховний Суд постановою від 12 лютого 2025 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Варічевої Л. С. задовольнив частково. Постанову Київського апеляційного суду від 29 травня 2024 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Київський апеляційний суд постановою від 24 вересня 2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Варічевої Л. С. залишив без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року - без змін.

23 жовтня 2025 року адвокат Варічева Л. С. як представник ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2025 рокувідкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

05 листопада 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, 252, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта», Наглядової ради Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою адвоката Варічевої Лариси Сергіївни як представника ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 січня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року , призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: 
А. Ю. Зайцев 
І. А. Воробйова
Є. В. Коротенка