ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 р. 	Справа № 520/17713/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. , Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2026, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/17713/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України   
про скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 06 березня 2025 року рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 у справі №520/17713/24 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 24.06.2024 року №1266073-2405-2031-UA63120270000028556, яким ОСОБА_1 визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 ) за 2023 рік, на загальну суму 795,37 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України від 24.06.2024 року №1266067-2405-2031-UA63120270000028556, яким ОСОБА_1 визначено суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченому фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за адресою: АДРЕСА_2 ) за 2023 рік, на загальну суму 395,55 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61606, Харківська обл., місто Харків, вул.Григорія Сковороди, будинок 46, код ЄДРПОУ 43983495) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.10.2025 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 у справі №520/17713/24 залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 21.11.2024 касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2024 року у справі № 520/17713/24 - повернуто скаржнику.
09.02.2026 від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 520/17713/24 на підставі пункту 3 частини першої статті 252 КАС України; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору: 1) за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816,80 грн.; 2) за подання касаційної скарги в розмірі 1 905,50 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі №520/17713/24 - задоволено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61606, Харківська обл., місто Харків, вул.Григорія Сковороди, будинок 46, код ЄДРПОУ 43983495) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816,80 грн. (одна тисяча вісімсот шістнадцять грн. 80 коп.) (квитанція № 0ВТК-7ММ9-КСН9- М1ЕК від 02.09.2024, АТ «Універсал Банк»).
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61606, Харківська обл., місто Харків, вул.Григорія Сковороди, будинок 46, код ЄДРПОУ 43983495) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за подання касаційної скарги в розмірі 1 905,50 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ять грн. 50 коп.) (квитанція № 01Н8-98Н1-0Х48-9НМ2 від 07.11.2024, АТ «Універсал Банк»).
Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Харківській області подало апеляційну скаргу, в якій просило додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. 
Позивач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, дослідивши матеріали, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами першою та другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Суд зазначає, що у випадках передачі справи на продовження розгляду розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 19 січня 2022 року у справі №500/2632/19 при вирішенні питання щодо формування єдиної правозастосовчої практики в частині можливості здійснення при ухваленні судового рішення судом касаційної інстанції розподілу судових витрат, понесених стороною під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, у випадку направлення справи на новий розгляд або для продовження розгляду, дійшла висновку, що судові витрати, пов`язані з розглядом відповідної касаційної скарги, підлягають розподілу за результатами нового розгляду спору та ухвалення остаточного рішення, з урахуванням загальних правил розподілу судових витрат.
Судовим розглядом встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (квитанція № MK6H-K65K-T20X-5BCT від 25.06.2024, АТ «Універсал Банк»); за подання апеляційної скарги - 1 816,80 грн. (квитанція № 0ВТК-7ММ9-КСН9- М1ЕК від 02.09.2024, АТ «Універсал Банк»); за подання касаційної скарги - 1 905,50 грн. (квитанція № 01Н8-98Н1-0Х48-9НМ2 від 07.11.2024, АТ «Універсал Банк»).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 у справі №520/17713/24 адміністративний позов задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (61606, Харківська обл., місто Харків, вул.Григорія Сковороди, будинок 46, код ЄДРПОУ 43983495) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Як вбачається із обставин справи, питання про розподіл всіх судових витрат понесених відповідачем при подачі апеляційної скарги та касаційної скарги в остаточному рішення по суті спору не було вирішено, а відтак таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.
Виходячи із висновків Верховного Суду, які приведено у справі №340/8992/21, колегія суддів зазначає, що суд, який ухвалив остаточне рішення у справі (у даній справі суд першої інстанції), має вирішити питання про наявність/відсутність підстав для стягнення всіх понесених сторонами судових витрат з тієї чи іншої сторони та ухвалити судове рішення з урахуванням форми ухваленого основного судового рішення (у формі “додаткового рішення”).
В свою чергу, постановою Верховного Суду від 06.03.2025 року у справі №520/17713/24 рішення судів першої та апеляційної інстанцій було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Харківського окружного адміністративного суду.
Колегія суддів зазначає, що саме за результатами нового розгляду Харківським окружним адміністративним судом ухвалено рішення від 27.06.2025 року, яким розглянуто справу по суті та задоволено адміністративний позов у повному обсязі, а тому саме це рішення є остаточним рішенням у справі №520/17713/24, яким задоволено позов на користь позивача.
Отже, оскільки судом першої інстанції 27.06.2025 винесено судове рішення по суті та не вирішено питання про стягнення на користь позивача судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг, суд приходить до висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню.
Таким чином, враховуючи обставини цієї справи та надані позивачем докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 1 816,80 грн та судові витрати за подання касаційної скарги в розмірі 1 905,50 грн.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 року по справі № 520/17713/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційної скарги відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 по справі № 520/17713/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Л.В. Любчич   О.В. Присяжнюк