П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/12632/25	

Перша інстанція суддя Ярощук В.Г.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Крусяна А.В., Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року, у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання дій протиправними, скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Інгульському відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а саме:
- визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вікторії Пахомової по виконавчому провадженні № 79575974 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 16 вересня 2025 року, у справі № 915/530/23, в частині стягнення виконавчого збору;
- скасування постанови старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вікторії Пахомової у виконавчому провадженні № 79575974 з виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 16 вересня 2025 року, у справі № 915/530/23 про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» (код ЄДРПОУ: 05410263) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» 279635,50 грн основного боргу, 13000,63 грн пені, 12 112,53 грн 3 % річних, 84991,51 грн інфляційних втрат та 6041,11 грн витрат оплати судового збору (сплачено боржником відповідно до заяви стягувача від 06 листопада 2025 року): від 12 листопада 2025 року про стягнення виконавчого збору у сумі 38974,02 гривні.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а тому просить скасувати оскаржувану ухвалу, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про необхідність розгляду даної справи за правилами господарського судочинства, так як правомірність дій та рішень державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору має перевірятись за правилами адміністративного судочинства.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду - скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що спір між сторонами у даній справі виник під час примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 16 вересня 2025 року, у справі № 915/530/23.
Тому, судом першої інстанції зроблено висновок про те, що підвідомчість цього спору віднесено до юрисдикції господарського судочинства.
В свою чергу, колегія суддів частко не погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
При цьому, згідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент звернення до суду), рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Згідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення, у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у встановленому законом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
В свою чергу, згідно ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності дій та постанови державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору, що вчинені (прийняті) у межах ВП 79575974, відкритого для примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 16 вересня 2025 року, у справі № 915/530/23.
При цьому, ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року, законність та обґрунтованість якої перевіряється на стадії апеляційного розгляду даної справи, зроблено висновок, що дана справа має розглядатись за правилами господарського судочинства, тобто судом, який видав виконавчий документ.
В свою чергу, надаючи правову оцінку доводам апеляційної скарги позивача про те, що дана справа має розглядатись за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, у постанові від 18 грудня 2019 року, у справі № 759/15553/14-ц (провадження № 14-579цс19), постанові від 19 лютого 2020 року, у справі № 382/389/17 (провадження № 11-1009апп19), Велика Палата Верховного Суду сформувала правові висновки, згідно з якими імперативним правилом ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» врегульовано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
У постанові від 26 жовтня 2022 року, у справі № 229/1026/21 (провадження № 14-205цс21), Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» з огляду на принципи визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, виснувала, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення. Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.
Тож, Велика Палата Верховного Суду має послідовну і сталу практику щодо того, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори щодо оскарження постанов виконавця про стягнення витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, зокрема й судом якої юрисдикції, вони видані.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що при вирішенні питання про відкриття провадження у даній адміністративній справі суду першої інстанції необхідно було врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду, які відносили даний спір до юрисдикції адміністративних судів.
Як наслідок, колегія суддів вважає, що відмовляючи у відкритті провадження судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
З іншого боку, як зазначено у вищевикладених нормах права, на момент розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, законодавцем викладено ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» у новій редакції, яка передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення, у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, у встановленому законом порядку.
Тобто, наразі законодавцем чітко врегульовано питання оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, винесених у межах виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскільки оскаржувані дії та постанова державного виконавця щодо стягнення виконавчого збору вчинені (прийняті) у межах ВП 79575974, відкритого для примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області від 16 вересня 2025 року, у справі № 915/530/23, даний спір підлягає вирішенню місцевим господарським судом.
Таким чином, провадження у даній адміністративній справі не підлягає відкриттю, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.
Керуючись ст.ст. 170, 308, 311, 317, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» - задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2025 року - скасувати, з постановленням у справі нової ухвали про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України.
Роз`яснити Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Миколаївгаз» право на звернення до суду з даним позовом до місцевого господарського суду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскарженою до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	А.В. Крусян   О.А. Шевчук