Подільський районний суд міста Полтави 

Справа № 553/1076/26 
Провадження № 2-а/553/16/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

22.06.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Москаленко В.В.,
за участі секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Хлистун І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Подільського районного суду міста Полтави адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Макаренка Ігоря Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, -
В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Хлистун І.М. звернудася до суду з позовом, в якому просить постанову поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капрала поліції Макаренко Ігоря Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6729399 від 26.02.2026, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1190 грн. - скасувати. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування позову зазначила, що 26 лютого 2026 року поліцейським 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області капралом поліції Макаренко Ігорем Сергійовичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №6729399, згідно якої накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 гривень у зв`язку з порушенням п. 2.1 г) та п.2.9 в) ПДР України, відповідальність за порушення яких передбачена ст. 121-3, ч. 1 КУпАП. Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням прав ОСОБА_1 , не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Позивач вважає , що в його діях відсутній склад правопорушення.
Відповідно до розділу 4 Національного Стандарту України Дорожній транспорт знаки номерні транспортних засобів загальні вимоги Правила застосування ДСТУ 4278:2012 кількість знаків на ДТЗ (дорожніх транспортних засобах) повинна становити, зокрема, на автотранспорті - два знаки.
Знаки на транспортні засоби встановлюються в передбачених конструкцією місцях, вказаних підприємством-виробником. Номерний знак автомобіля був попереду і позаду автомобіля, при цьому відповідач його бачив. В той же час, заводом виробником автомобіля зовсім не передбачено розміщення номерного знаку попереду, а тому номерний знак перебував під склом.
У протоколі не зазначено на якому саме місці повинен був бути розміщений номерний знак. Розміщення номерного знаку в автомобілі під лобовим склом не перешкоджало його визначенню, символи номерного знаку були добре помітні з відстані щонайменше 20 м, тобто ОСОБА_1 виконано вимоги, визначені підпунктом «в» п. 2.9 Правил дорожнього руху.
Таким чином, оскільки ДСТУ 4278:2012 було встановлено обов`язковість встановлення двох знаків, то ОСОБА_1 мав право розмістити державний номерний знак у іншому місці передній частині автомобіля, що й було зроблено.
Вважає, що інспектор поліції при винесенні оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не встановив всіх об`єктивних обставин справи, не перевірив його твердження, не переконався у тому, що ці твердження є безпідставними, також працівниками патрульної поліції не надано належних та допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Жодних доказів, які б спростували твердження позивача, відповідачем не надано. В порушення законодавчих положень відповідачем не з`ясовано всіх обставин справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 280 КУпАП.
Ухвалою суду від 27.03.2026 адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
Заявою від 06.04.2026 представник позивача просила про поновлення строку на подання позовної заяви у зв`язку з отриманням позивачем оскаржуваної постанови лише 12.03.2026, а останній день для подання адміністративного позову припадає на неділю, а отже позовну заяву було подано вчасно.
Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 13.04.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.
20.04.2026 від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов відзив на позовну заяву. В обґрунтування відзиву зазначила, що 26.02.2026 , в м Полтава по вул. О. Оксанченка, 6 водій керував транспортним засобом Skoda Fabia, номерний знак НОМЕР_1 , у якого номерний знак був закріплений не в установленому для цього місці, а саме, під вітровим склом, а також керував без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.9(в), п. 2.1 (ґ) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою України № 1306 від 10.10.2001.
Поліцейський, рухаючись позаду транспортного засобу позивача та перевіривши за державним номерним знаком автомобіль через базу даних моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), встановив, що даний транспортний засіб на поточну дату не забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
За результатами перевірки, поліцейський прийшов до висновку про можливу причетність водія до адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Це і стало причиною зупинки даного автомобіля.
Відповідно до п. 2.9.В. ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: - не належить цьому засобу; - не відповідає вимогам стандартів; - закріплений не в установленому для цього місці; - закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; - неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Відповідно до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У зв`язку із допущеними порушеннями (об`єднано відповідно до ст. 36 КУпАП) відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6729399 за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 1190 грн.
В позовній заяві ОСОБА_1 посилається на ДСТУ 4278:2012, який ніби-то, був чинний на момент вчинення адміністративного правопорушення позивачем.
Проте, чинність документа скасована з 16.03.2020 відповідно до наказу від 21.12.2019 № 465. Відповідно до Наказу від 21.12.2019 № 465 «Про прийняття та скасування національних стандартів» було прийнято новий ДСТУ 4278:2019 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів. Загальні вимоги. Правила застосування». Чинність документа скасована з 01.12.2021 згідно з наказом від 16.11.2021 № 435. Тобто, дані ДСТУ не чинні.

Вимоги до номерних знаків транспортних засобів зараз регламентуються Наказом МВС України № 166 «Про деякі питання номерних знаків транспортних засобів» від 02.03.2021, де і встановлено вимоги до номерних знаків транспортних засобів.
Пунктом 1,2 розділу VIII визначено, що кількість знаків на транспортних засобах повинна становити на автомобілях - два знаки. Знаки на транспортних засобах треба встановлювати тільки в передбачених за конструкцією місцях або додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу.
У даному випадку до постанови додається відео з реєстратора на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення, що слугує беззаперечним доказом вини позивача та відео з боді камери по факту розгляду справи, а саме: позивач не надав страховий поліс на транспортний засіб для перевірки на вимогу поліцейського, а також номерний знак був закріплений не в установленому для цього місці, а саме: під вітровим склом.
Дане відео зафіксовано на технічний засіб, що має функції відеозапису і використовується для забезпечення публічної безпеки і громадського порядку- Доказ є достовірним, за допомогою нього можна встановити дійсні обставини справи, а саме наявність факту порушення ПДР України з боку водія автомобіля.
Даний доказ, на виконання вимог ч. 3 ст. 77 КАС України, був покладений в основу прийнятті рішення щодо притягнення водія до адміністративної відповідальності.
У матеріалах справи міститься копія постанови, де в п. 7 зазначено відео з бодікамери 470494 та відео з реєстратора». Крім того, до відзиву додатково додається копія витягу з відкритої бази даних МТСБУ щодо відсутності страхового полісу на транспортний засіб, яким керував позивач на момент вчинення правопорушення.
Таким чином, дотримано всі вимоги чинного законодавства в постанові міститься посилання на відеозапис як на додаток до постанови.
На місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Вище сказане підтверджується відео з бодікамери. Крім того позивачу було роз`яснено положення ст. 307,308 КУпАП.
Таким чином, поліцейським було забезпечено позивачу можливість реалізації прав, визначених ст. 268 КУпАП, під час розгляду справи.
Виносячи постанову, поліцейський законно оцінив наявні докази за своїм внутрішнім переконанням та дотримався всіх передбачених чинним законодавством процедур розгляду справи про адміністративне правопорушення, не порушив жодних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та своїми діями під час розгляду справи сприяв реалізації прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності в повній мірі.
Позивач дійсно порушив ПДР, позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими і немає жодних правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.
Просить повністю відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог, розгляд справи провести без участі представника відповідача.
У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позові, просили задовольнити.
Відповідач поліцейський 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Макаренко І.С. у судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи належним чином.
Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в судове засідання не з`явився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності та взаємозв`язку ,суд дійшов наступного.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
На підставі ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України(далі -КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та 

органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі за текстом ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно з законодавством (пункт 1.9).
Відповідно до пп.пп. "а", "б", "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
У відповідності до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п. 2.9 "в" ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закріплений не в установленому для цього місці.
У відповідності до ч. 1 ст. 121-3 КУпАП керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Із змісту ст.247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність 

адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.
Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА № 6729399 від 26.02.2026, складеної поліцейським 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Макаренком І.С. розглянуто справу щодо ОСОБА_1 та встановлено, що 26.02.2026 14:31 год. в м. Полтава, вул. Олександра Оксанченка, 6 водій керував транспортним засобом у якого номерний знак був закріплений не в установленому для цього місці, а саме: під вітровим склом, а також керував транспортним засобом не маючи чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ», п. 2.9 «в» ПДР України, об`єднано згідно ст. 36 КУпАП. За результатами розгляду справи прийняте рішення: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1190 грн. До постанови додано відео з б/к 470494, відео з відеореєстратора.
Відповідно до пп.пп. "а", "б", "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон); чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно з пп. «а» п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.
Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.
Як установлено частиною 1 статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведених норм слідує, що відповідно до законодавства України на вимогу поліцейського водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до статті 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів i технічних засобів, що мають функції фото- i кінозйомки, відеозапису, засобів фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.
В силу приписів статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;
4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;
5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;
6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;
7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;
9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;
10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
11) якщо є наявна інформація, яка свідчить про те, що водій або пасажир транспортного засобу є особою, яка самовільно залишила місце для утримання військовополонених.
Поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту;
2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Імперативні приписи абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
З указаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв корелюються встановлені пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16.08.2019 у справі № 524/126/17 та від 21.11.2019 у справі № 522/22180/16-а.
Крім того, відповідно до п.п. в п. 2.9 ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що:
- не належить цьому засобу;
- не відповідає вимогам стандартів;
- закріплений не в установленому для цього місці;
- закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;
- неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.
Відповідальність за ч. 1 ст.121-3 КУпАП настає у разі керування або експлуатації транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу, або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у невстановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Згідно з оскаржуваною постановою, позивача на підставі ст. 36 КУпАП притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП, зокрема керування транспортним засобом у якого номерний знак був закріплений не в установленому для цього місці, а саме під вітровим склом.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В силу приписів частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За нормами частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
На підтвердження обставин вчинення позивачем порушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, відповідачем до суду першої інстанції було надано відео з автомобільного відеореєстратора та відео з нагрудної камери 470494, здійснені 26.02.2026 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, які, згідно зі статтею 251 КУпАП, є належними доказами.
З дослідженого відеозапису судом встановлено, що поліцейський 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Макаренка І.С. підійшов до транспортного засобу, яким керував позивач, та повідомив останньому підставу зупинки транспортного засобу, оскільки номерний знак прикріплений не в установленому місці. З наданого відео чітко встановлено, що номерний знак на автомобілі, яким керував позивач встановлений під вітровим склом. На прохання поліцейського пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач повідомив, що його не має, що зафіксовано на бодікамеру 470494, з відповідним відображенням як доказу у спірній постанові (п.7). Відсутність при собі страхового полісу під час перевірки позивач в позовній заяві та судовому засіданні не заперечує.
Як вбачається із скріну з бази даних МТСБУ поліс на транспортний засіб НОМЕР_1 станом на 26.02.2026 не знайдено (а.с. 37).
Суд за встановлених обставин вважає, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 6729399 від 26.02.2026 винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283-284 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено на підставі ст. 36 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, аналізуючи та оцінюючи досліджені судом докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови серії ЕНА № 6729399 від 26.02.2026 року, а тому вважає, що позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.6,9,14,72,76,90,139,241-246,255,268,271,286,295 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Макаренка Ігоря Сергійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Представник позивача - адвокат: Хлистун Ірина Миколаївна, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: 36014, м. Полтава, вул. Тролейбусна, буд. 7, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідач: поліцейський 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Макаренко Ігор Сергійович, службова адреса: 37950, Полтавська обл., с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2-Б.
Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, ЄДРПОУ: 40108646, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, ел. пошта: public@patrol.police.gov.ua.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	В. В. Москаленко