Справа № 542/1021/26
Провадження № 3/542/266/26

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

04 червня 2026 року селище Нові Санжари
Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Кашуби М.І., 
за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України, – 
в с т а н о в и в :
03.05.2026 близько 02:19 год в АДРЕСА_2 громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: підвищував голос, ображав нецензурною лексикою, що завдало шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , у результаті чого в останної з`явилося відчуття пригніченості, страху та замкнутості.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розгляд адміністративного матеріалу здійснити без його участі, з порушенням згоден.
Як вбачається з частини 1 статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Встановлено, що  ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату та час розгляду справи. При цьому, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі.
За таких обставин суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за наявними в справі про адміністративне правопорушення матеріалами, оскільки перенесення розгляду справи призвело б до безпідставного її затягування та порушення вимог статтей 38, 277 КУпАП.
Надаючи оцінку доказам у справі, суд дійшов таких висновків.
Крім визнання вини винність  ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 396498 від 18.05.2026, згідно з яким 03.05.2026 близько 02:19 год в АДРЕСА_2 громадянин ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_2 , а саме: підвищував голос, ображав нецензурною лексикою, що завдало шкоди психічному здоров`ю ОСОБА_2 , у результаті чого в останної з`явилося відчуття пригніченості, страх, замкнутість та безсоння (а.с. 3), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.05.2026 (а.с. 5), письмовими поясненнями ОСОБА_2 , згідно з якими 03.05.2026 близько 02:25 год вони прийшли з ОСОБА_1 додому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у них виник конфлікт на фоні ревнощів. У ході конфлікту ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою з приниженням честі та гідності, був агресивним, погрожував фізичною розправою та на спроби заспокоїтися не реагував та застосував силу, погрожував у подальшому застосувати силу з насильницькими діями, якщо вона зайде до будинку, у результаті чого у неї розвинулося відчуття страху та власної неповноцінності (а.с. 6).
Досліджені матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 173-2 КУпАП.
Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-УІІІ від 07.12.17 домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-УІІІ від 07.12.17 психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно зі статтею 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Водночас, статтею 34 КУпАП визначено обставини, які пом`якшують відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі. 
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 є визнання вини.
При цьому, обставин, які обтяжують відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом не встановлено.
З урахуванням встановлених судом конкретних обставин справи, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та відсутність обставин, що її обтяжують, вважаю за необхідне застосувати адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок грн 00 коп) грн.
Положеннями статті 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
На підставі частини 1 статті 173-2 КУпАП України та керуючись статтями 245, 283, 284, 294 КУпАП України, суд, –
п о с т а н о в и в :
Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок грн 00 коп) грн.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять грн шістдесять коп).
Роз`яснити, що відповідно до статті 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Роз`яснити, що на підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Відсутність у постанові в справі про адміністративні правопорушення, як виконавчому документі, у розумінні Закону України "Про виконавче провадження", відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані, згідно з постановою Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18), у розрізі ст. 18 указаного Закону, не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання (відмови у відкритті виконавчого провадження).
Строк звернення постанови до виконання три місяці з дня набрання нею законної сили.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Новосанжарського районного суду 
Полтавської області Кашуба М.І.