Справа № 699/767/26
Номер провадження № 2-о/699/63/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2026 	м. Корсунь-Шевченківський	

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Мельника А. В., за участю секретаря судового засідання Таран О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Городищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), 
про встановлення факту батьківства,

УСТАНОВИВ:

У травні 2026 року адвокат Перебийніс Світлана Василівна, яка діє від імені заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, відносно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Корсунь-Шевченківського Черкаської області, та сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, та зобов`язати Городищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актових записів про народження заявників і зазначити їхнім батьком – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на день смерті був зареєстрований в с. Виграїв Черкаського району Черкаської області, однак фактично останні 20 років проживав у с. Завадівка Звенигородського району Черкаської області.
Заявники з моменту свого народження і до моменту смерті ОСОБА_4 проживали з ним однією сім`єю і називали його батьком. Разом з ними жила і їхня мати ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_4 заявники разом зі своєю матір`ю поховали його та організували поминальний обід. У встановлений законом строк заявники із своєю матір`ю звернулись до нотаріуса для оформлення спадщини. Проте нотаріус їм повідомив, що вони не є спадкоємцями ОСОБА_4 , оскільки він не записаний у їхніх свідоцтвах про народження, як батько. Після цього мати пояснила їм, що вона з їхнім батьком ОСОБА_4 , хоч і проживала спільно більше 25 років, ніколи не перебувала в шлюбі. ОСОБА_4 не розірвав у встановленому порядку шлюб зі своєю першою дружиною, тому з метою уникнення сварок у сім`ї, ОСОБА_3 ніколи не піднімала цього питання. Перша дружина ОСОБА_4 – ОСОБА_5 , 1974 року народження, померла незадовго до його смерті. 
На момент народження заявників їхня мати не перебувала у шлюбі, тому під час внесення відомостей до актових записів про їхнє народження відомості про батька було здійснено за частиною першою статті 135 СК України (зі слів матері). Заявникам взагалі не було відомо, що їхній батько у їхніх свідоцтвах про народження записаний "неправильно". Вони всі проживали однією сім`єю, називали його батьком, він їх виховував і забезпечував. Їм не було відомо, що батько був одружений на іншій жінці. 
Встановлення факту батьківства заявникам необхідно для того, щоб вони могли прийняти спадщину після батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 11.05.2026 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження та призначено її до судового розгляду з викликом (повідомленням) заявника та заінтересованої особи. 
У судове засідання заявники та їх представник не з`явилися, від адвоката Перебийніс С. В. надійшла заява про розгляд справи без участі заявників та її участі, просила заяву задовольнити.
Заінтересована особа ОСОБА_3 до суду не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи в її відсутності до суду не надходило.
Від Городищенського відділу ДРАЦС у Черкаському районі Черкаської області надійшла заява щодо розгляду заяви про встановлення факту батьківства без участі представника, заперечень не має.
Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з частиною сьомою статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з частиною другою статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках.
У частині першій статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;
4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
При цьому суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та іншої мети ні.
Суд установив, що у свідоцтві про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначено: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 27.08.2003 року зроблено відповідний запис № 98 (а.с. 17). Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 21). 
Згідно з витягом з реєстру територіальної громади від 08.11.2023 року
 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 07.10.2004 року проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 15). 
У свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_3 , про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 15.12.2004 року зроблено відповідний запис № 7 (а.с. 16). Державна реєстрація народження проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України (за вказівкою матері), що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (а.с. 23). 
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 28.12.2018 року № 330 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 15.12.2004 року (а.с. 13). 
У довідці про реєстрацію місця проживання особи від 23.12.2018 року № 305 зазначено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 14.02.2002 року (а.с. 20). 
Згідно зі свідоцтвом про смерть ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 16.01.2026 року складено відповідний актовий запис № 18
(а.с. 18). 
Відповідно до довідки Виконавчого комітету Корсунь-Шевченківської міської ради Черкаської області від 11.03.2026 року № 19/14-08-3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий 7122, 10.12.2018 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до дня смерті (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ) був зареєстрований по АДРЕСА_2 , але не проживав (а.с. 25). 
У довідці Виконавчого комітету Селищенської сільської ради Звенигородського району Черкаської області від 17.04.2026 року № 129 вказано, що дійсно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживав з серпня 2004 року без реєстрації до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , у домоволодінні ОСОБА_3 за адресою: 
АДРЕСА_1 разом з їхніми дітьми: дочка ОСОБА_2 , син ОСОБА_1  (а.с. 26). 
Також у матеріалах справи наявні численні фотографії чоловіка з дітьми (заявниками) і візуальне порівняння фото чоловіка з фотографією паспорту
 ОСОБА_4 вказує на те, що на фотографіях зображений ОСОБА_4 (а.с. 28-31). 
Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Також у пункті 15 вказаної постанови судам роз`яснено, що заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.
У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі статтею135 СК України.
Відповідно до статті 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини (частина третя статті 128 СК України).
Згідно з частиною першою статті 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин,які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявниками було надано належні та допустимі докази на підтвердження наявності обставин, які свідчать про наявність сімейних зв`язків між ними та померлим, який за життя вважав себе їхнім батьком.
За таких обставин, у справі, що розглядається, суд вважає за можливе встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по відношенню до дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Будь-яких доводів та доказів та спростування зазначеного матеріали справи не містять.
Враховуючи наведене, а також те, що спору про право не встановлено, заява про встановлення факту батьківства підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 125, 128, 130, 134, 135 СК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 263-265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Городищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про встановлення факту батьківства, задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічним батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Корсунь-Шевченківського Черкаської області.
Внести зміни до актового запису від 27.08.2003 року № 98, складеного відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, про народження ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, а саме: у графі Батько зазначити прізвище батька « ОСОБА_7 ». Інші відомості залишити без змін.
Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є біологічним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Завадівка Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. 
Внести зміни до актового запису від 15.12.2004 року № 7, складеного Завадівською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, про народження ОСОБА_1 , який народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с. Ситники Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, а саме: у графі Батько зазначити прізвище батька « ОСОБА_7 ». Інші відомості залишити без змін.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Відомості щодо учасників справи:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт
№ НОМЕР_3 , виданий 30.12.2022 року, орган, що видав – 7122; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; тел. НОМЕР_5 .
Заявник:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт
№ НОМЕР_6 , виданий 09.02.2022 року, орган, що видав – 7122; ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ; проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_8 . 
Заінтересована особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ; проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_9 .
Заінтересована особа: Городищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Код ЄДРПОУ 04061033; місце знаходження: вул. Миру, 114, м. Городище, Черкаська область, 19500; тел. 068 786 46 31.

Суддя	Мельник А.В.