СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/5453/26

пр. № 2-о/759/261/26
25 травня 2026 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:
головуючого- судді Петренко Н.О.
за участі секретаря судових засідань Чумак В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обухівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області про встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану,
ВСТАНОВИВ: 
І. Зміст позовних вимог 
У лютому 2026 року заявниця через свого представника звернулася до суду з вказаною заявою , в якій просить встановити факт неправильності в актовому записі про народження № 253, складеному 11 серпня 1954 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області на « ОСОБА_2 », в частині дати народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та зобов`язати внести зміни до відомостей Державного реєстру актів цивільного стану громадян, виправивши дату народження на « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Заява обґрунтована тим, що у свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 від 12.08.1954 р. , свідоцтві про одруження Серії НОМЕР_2 від 12.03.1965 р. , а також у паспорті громадянина України НОМЕР_3 її датою народження зазначено ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, звернувшись до органів ДРАЦС із метою впорядкування документів, заявниця дізналася, що в самому актовому записі про її народження № 253 від 11.08.1954 р. дата народження вказана як ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Обухівського відділу ДРАЦС від 14.01.2026 р. заявниці було відмовлено у внесенні змін до актового запису у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт народження. Представник заявниці зазначає, що вказана помилка перешкоджає реалізації її прав, зокрема, підтвердженню родинних відносин із донькою, ОСОБА_3 . 
ІІ. Процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 березня 2026 року відкрито провадження у порядку окремого позовного провадження та призначено судовий розгляд.
ІІІ. Позиції учасників судового провадження.
Заявниця та її представник ОСОБА_4 , у судове засідання не з`явилися, проте до суду надійшла письмова заява представника про розгляд справи за їх відсутності. У заяві представник підтвердила підтримання вимог у повному обсязі, просила їх задовольнити на підставі наданих до суду копій документів.
Представник заінтересованої особи Обухівського відділу ДРАЦС у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Орган ДРАЦС надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.
ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази по справі, встановив наступне.
Як вбачається з висновку Обухівського відділу ДРАЦС від 14.01.2026 р. про відмову у внесенні змін , вказаний актовий запис № 253 є поновленим за заявою самої ОСОБА_5 .. При цьому у графі «Які пред`явлені документи про народження або прізвища та адреси свідків» міститься відмітка «по встановленню віку». 
Водночас у виданому свідоцтві про народження Серії НОМЕР_1 від 12.08.1954 р. зазначено дату народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дата ІНФОРМАЦІЯ_2 відображена в актовому записі про шлюб № 1976 від 12.03.1965 р. , паспорті заявниці НОМЕР_3 , а також в актовому записі про народження її доньки, ОСОБА_3 , де вік матері вказано «минуло 27 р.» станом на серпень 1965 року. 
Таким чином, має місце розбіжність між відомостями, внесеними до первинного (поновленого) актового запису про народження у 1954 році , та документами, що видавалися заявниці протягом її життя. 
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначено в ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України.
Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення (п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення").
Згідно п.1 ч. 1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно п.1,6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 
Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказав на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до принципудиспозитивності цивільного судочинства(ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 07.07.1995 р. «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадянського стану», питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження суд вирішує на підставі письмових (архівних матеріалів: відомостей, які містяться в паспорті; довідок з місця роботи, навчання, проживання; військових, профспілкових посвідчень тощо) та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.
Досліджуючи природу виникнення оскаржуваного запису, суд акцентує увагу на тому, що актовий запис № 253 від 11.08.1954 року є первинним документом (першоджерелом). Державна реєстрація актів цивільного стану є специфічною правовою процедурою імперативного характеру, спрямованою на офіційне визнання та засвідчення державою фактів народження. Усі інші документи є виключно похідними (вторинними) документами, які видаються на підставі первинного актового запису та покликані лише дублювати і підтверджувати інформацію, яка вже зафіксована у першоджерелі.
Суд не має правових підстав та не може змінювати дату народження у первинному документі (актовому записі) виключно через наявність суперечностей або розбіжностей у ппохідних від нього документах (паспорті чи свідоцтвах). 
Для спростування законності та безспірності відомостей первинного актового запису цивільного стану заявник зобов`язаний надати суду беззаперечні докази. Проте, заявницею ОСОБА_1 та її представником не надано суду жодних належних, допустимих та достатніх первинних доказів (архівних довідок чи витягів з книг пологових будинків, медичних установ, первинних метричних книг релігійних громад чи погосподарських книг селищних рад за 1937-1938 роки), які б об`єктивно підтверджували, що заявниця насправді народилася саме у 1938 році, а не у 1937 році.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що суду не було надано жодних первинних джерел інформації, які б спростовували результати офіційної процедури встановлення віку у 1954 році, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви.
На підставі викладеного та керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 р., № 12 від 07.07.1995 р., ст. ст. 2, 4, 13, 76-81, 95, 259,263-265, 293, 294,315,319 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Обухівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області про встановлення факту неправильності в актовому записі цивільного стану - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко