Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/10396/25
Номер провадження2-др/711/42/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі головуючого судді Демчика Р.В., секретаря судового засідання Кобилки Є.О., представника позивача Німченко А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Постригань Т.Л. про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 14. 04.2026 року частково задоволено позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» (м.Київ вул. Гедройця Єжи, 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) заборгованість за Договором №1504289 від 15.05.2024 року у сумі 47 667.00 грн, судовий збір 1115.51 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн., а всього 51 782 грн 51 коп.
17.04.2026 року до суду надійшла заява представника відповідача про ухвалення додаткового рішення.
Заява обгрунтовує тим, що ОСОБА_1 у відзиві зробив заяву, що він має намір стягнути з позивача витрати на правничу допомогу та надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в суді першої інстанції в розмірі 18000 грн., та зазначив, що остаточні докази понесення зазначених судових витрат будуть заявлені і пред`явлені до суду після ухвали основного рішення протягом строків встановлений пунктом 8 статті 141 ЦПК України. 20.11.2025 року.
У запереченні (на відповідь на відзив) ОСОБА_1 просив суд вирішити питання стягнення судових витрат понесених відповідачем на правничу допомогу по справі 711/10396/25 розглянути разом з основним рішенням та стягнути з позивача з ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані із розглядом справи на правничу допомогу в розмірі 18 000 грн. та надав до суду відповідні докази. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 квітня 2026 року дане питання не було вирішене, тому з`явилася необхідність в ухваленні додаткового рішення.
Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. У заяві про ухвалення додаткового рішення просила розгляд справи проводити у відсутності відповідача та його представника. 
Представник позивача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви про ухвалення судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків 
Згідно п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до ч.3 ст.259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Так, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.3 ст. ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до статті 134 ЦПК України передбачено обов`язок сторін попередньо визначити суми судових витрат. Зокрема, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша цієї статті).
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина друга цієї статті).
Так, у відзиві на позовну заяву, який був поданий 12.11.2025 року відповідач вказує на те, що судові витрати на правничу допомогу 18000,00 грн в суді першої інстанції (ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, пояснень, участь в судових засіданнях при необхідності, підготовка заперечень, клопотань, збір доказів, формування розрахунків). Остаточні докази понесення зазначених судових витрат будуть заявлені і пред`явлені до суду після ухвали основного рішення протягом строків встановлений пунктом 8 статті 141 ЦПК України.
Просила розглянути всі судові засідання по цивільній справі за позовом ТОВ “ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за відсутності відповідача та відсутності його представника адвоката Постригань Тетяни Леонідівни на підставі наявних доказів
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частина перша статті 15 ЦПК України визначає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до пункту 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) дійшла висновку, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункти 107-109).
Так, на підтвердження надання правничої допомоги відповідачем надано договір про надання правничої допомоги (надання юридичних (консультаційних) послуг) від 03.04.2025 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Постригань Т.Л., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №227, ордер на надання правничої правової допомоги, серії СА № 1136407.
Згідно акту юридичних (консультаційних) послуг від 18.11.2025 року адвокат Постригань Т.Л. надала правничу допомогу за договором про надання правничої допомоги (надання юридичних (консультаційних) послуг) від 03.04.2025 Желтухіну С.С. правничу допомогу.
Вартість 1 год. роботи адвоката складає 2000,00 грн.
Надано наступні послуги: 
- ознайомлення з первісною позовною заявою, та підготовка відзиву по справі 711/10396/25 за позовом ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 стягненні заборгованості за Договором 1504289 від 15.05.2024 у розмірі 134744.79 грн. та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 25000.00 грн. Кількість годин: 5. Вартість 10 000 грн;
- ознайомлення з заявою про уточнення позовних вимог та підготовка відзиву на уточнену позовну заяву по справі 711/10396/25 за позовом ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 в стягненні заборгованості за Договором № 1504289 від 15.05.2024 у розмірі 103509,97 грн. та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 25000.00 грн. Кількість годин 2,5. Вартість 5000 грн;
- ознайомлення з відповіддю на відзив, та підготовка заперечення на відповідь на відзив по справі 711/10396/25 за позовом ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 в стягненні заборгованості за Договором № 1504289 від 15.05.2024 у розмірі 103509,97 грн. та понесених витрат на правову допомогу у розмірі 25000.00 грн. Кількість годин 1,5. Вартість 3000 грн.
Послуги виконані якісно та в строк. Сторони претензій одна до одної не мають.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами частини 3 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
У додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що при розподілі судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Суд враховує, що витрати за надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує також позицію Верховного суду, який неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, значення спору для сторони, витрачений адвокатом час, та є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 № 211/3113/16-ц, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18, від 12.05.2021 у справі № 873/79/20 та від 23.01.2023 у справі № 755/2587/17).
Також суд враховує те, що провадження у справі відкрите 11.11.2025 року, ухвала про відкриття провадження внесені до автоматизованої системи документообігу Придніпровського районного суду м. Черкаси 11.11.2025 року о 19:51 год, а відзив на позовну заяву надійшов до суду 12.11.2025 року о 09:00 год. Отже, ознайомлення з матеріалами справи, які міститься в підсистемі «Електронний Суд» не потребує великої кількості часу, а саме 5 год.
Крім того, відзив на позовну заяву та відзив на уточнену позовну заяву є ідентичними, їх складання не потребує значних затрат та витрати великої кількості часу.
В даному випадку, враховуючи незначну складність справи, характер виконаної адвокатом роботи, критерій реальності та розумності розміру адвокатських витрат, суд вважає за можливе заяву адвоката Постригань Т.Л. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково та стягнути з ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на користь ОСОБА_1 витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 2000 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Стягнути з ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» на користь ОСОБА_1 витрати на надання професійної правничої допомоги в сумі 2000 грн.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:	  	Р.  В.  Демчик