ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/401/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Буракової А.М. 
при секретарі судового засідання Чабан А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса, 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "АБС", м. Харків, 	
про 	стягнення 836698,00 грн. 	
за участю представників:
позивача - не з`явився
відповідача - не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "АБС" (відповідач), згідно якої просить суд:
- стягнути з відповідача пеню у сумі 836698,00 грн. і зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, «Адміністративні штрафи та інші санкції»);
- стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 10040,38 грн.
В обґрунтування позову позивач вказує, що Адміністративна колегія Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 33-02/2020 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 19.11.2024 № 65/116-р/к, яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Абсолют-2016" (ідентифікаційний код юридичної особи – 40281953), та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "АБС" (ТОВ "ТК "АБС") вчинили порушення, передбачені пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів. За вказані порушення на ТОВ "ТК "АБС" накладено штраф у сумі 836698,00 грн. Строк сплати штрафу, накладеного рішенням № 65/116-р/к, закінчився 28.02.2025. Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Розмір пені за період з 01.03.2025 до 06.02.2026 становить 836698,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.02.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.
Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.
Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі від 12.02.2026 та інші копії ухвал суду по справі були надіслані на адресу відповідача, визначену згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулись на адресу господарського суду з відміткою відділення пошти про те, що адресат відсутній за вказаною адресою.
Суд зазначає, що відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", місцезнаходження юридичної особи належить до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Як унормовано ч. 1, 2, 4 ст. 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.
Отже, відомості про місцезнаходження відповідача, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є офіційним та достовірним підтвердженням зазначеної інформації.
Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Відтак, в силу п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.
У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Суд звертає також увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Адміністративна колегія Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши матеріали справи № 33-02/2020 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 19.11.2024 № 65/116-р/к (надалі - рішення № 65/116-р/к), яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Абсолют-2016" (ідентифікаційний код юридичної особи - 40281953) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "АБС" вчинили порушення, передбачені пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.
За вказані порушення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "АБС" накладено штраф у загальній сумі 836698,00 грн.
Відповідно до частини третьої статті 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” особа, на яку накладено штраф рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
Також, позивач зазначає, що копія рішення № 65/116-р/к була направлена на адресу відповідача супровідним листом від 21.11.2024 № 65-02/4364е, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек номер: 0600986028630), яке повернуто з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Комітету вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).
Інформація про прийняте рішення № 65/116-р/к оприлюднена в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» від 20.12.2024 № 257 (7917).
Таким чином, рішення № 65/116-р/к вважається таким, що вручене Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "АБС" 30.12.2024. Отже, строк сплати штрафу, накладеного рішенням № 65/116-р/к, закінчився 28.02.2025.
Відповідно до частини першої статті 60 Закону України “Про захист економічної конкуренції” заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
Також, позивач зазначає, що відповідачем рішення № 65/116-р/к не оскаржувалось, а тому, рішення є законним та відповідно до частини другої статті 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” та статті 22 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”, є обов`язковим до виконання. 
Відповідно до частини тринадцятої статті 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” протягом п`яти днів з дня сплати штрафу та пені суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, пені.
В той же час, станом на день подання позовної заяви, відповідач не надав відділенню інформацію щодо сплати штрафу накладеного рішенням № 65/116-р/к у встановлений законом строк.
Відповідно до частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу. При цьому, частиною дев`ятою цієї статті визначено, що наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.
За твердженнями позивача, головою Відділення видано наказ про стягнення із відповідача штрафу у дохід загального фонду Державного бюджету України, який був пред`явлений для примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.
Також, позивач зазначає, що станом на день подання позовної заяви Відділення не отримувало від відповідача, а також і від органів Державної виконавчої служби документів, що підтверджують сплату штрафу, накладеного рішенням № 65/116-р/к, а також Відділення не отримувало від відповідача документів, що підтверджують сплату пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням № 65/116-р/к.
Як зазначає позивач, розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати штрафу, накладеного рішенням обчислюється наступним чином:
- період нарахування пені за прострочення сплати штрафу:
з 01.03.2025 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного рішенням Комітету) по 06.02.2026 включно (день до якого розраховано пеню). Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 343 дні.
Сума пені дорівнює: 836698,00 х 1,5 х 343 = 4304811,21 грн., де 836698,00 грн. - сума штрафу, накладеного рішенням № 65/116-р/к; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", 343 – кількість днів прострочення сплати штрафу.
Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Отже, розмір пені становить 836698,00 грн.
Оскільки, відповідачем у визначений Законом України “Про захист економічної конкуренції” строк, не надано документів у підтвердження сплати пені, позивач звернувся із відповідним позовом до суду.
Враховуючи вищевикладене, предметом позову у даній справі є вимога позивача про стягнення пені.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини 7 статті 6 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.
Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.
Згідно з частиною 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
У частині 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.
За положеннями статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Статтею 24 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що рішення та розпорядження, що приймаються органами Антимонопольного комітету України, головами його територіальних відділень відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції, надаються особам, які беруть участь у справі, у вигляді їх копій, посвідчених у порядку, встановленому законодавством. Особливості порядку надання та оприлюднення рішень, розпоряджень встановлюються законодавством про захист економічної конкуренції.
Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
За приписами частини 1 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України надається для його виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).
Згідно з частиною 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.
За приписами частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.
Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.
Частинами 7, 9 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.
Статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.
Приписами статті 16 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлені повноваження державного уповноваженого Антимонопольного комітету України, до яких, зокрема, належить: звернення до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції.
Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції”, статті 22 Закону України “Про Антимонопольний комітет України”, рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковим до виконання.
Згідно частини 1 статті 60 даного Закону, заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.
Матеріали справи не містять доказів оскарження чи скасування рішенням № 65/116-р/к, а отже, вказане рішення є обов`язковим до виконання відповідачем.
Частинами 3, 8 статті 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” визначено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.
Отже, враховуючи обов`язковість рішення Антимонопольного комітету України, накладений на суб`єкт господарювання штраф повинен бути сплачений відповідачем у двомісячний строк з дня вручення відповідного рішення, при цьому, протягом п`яти днів з дня сплати штрафу відповідач зобов`язаний надіслати позивачу документи, що підтверджують сплату штрафу.
Доказів виконання рішення № 65/116-р/к, щодо сплати штрафу, сторонами суду не надано.
Також, з матеріалів справи вбачається, позивачем було видано наказ від 21.03.2025 № 65/22-Ю про примусове виконання ТОВ "ТК "АБС" рішення № 65/116-р/к, який разом із заявою про відкриття виконавчого провадження від 21.03.2025 № 65-02/1407е направлено до Холодногірсько-Новабаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Відповідно до постанови державного виконавця Холодногірсько-Новабаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 07.04.2025 відкрито виконавче провадження № 77690330 з виконання наказу від 21.03.2025 № 65/22-ю про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "АБС" 836698,00 грн.
При цьому відповідач не сплатив штраф у добровільному порядку у встановлений рішенням № 65/116-р/к строк, а саме до 28.02.2025 року (включно), жодних документів на підтвердження сплати штрафу відповідачем до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та суду надано не було.
Частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.
Таким чином, відносини, пов`язані з притягненням до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом накладення штрафів та їх стягнення у судовому порядку органами Антимонопольного комітету України, не є господарськими (або цивільними) відносинами, оскільки в цьому випадку орган Антимонопольного комітету України не виступає як суб`єкт господарсько-правових (або цивільно-правових) відносин, а реалізує повноваження, встановлені законодавством про захист економічної конкуренції.
Статтею 25 Закону України “Про Антимонопольний комітет України” передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про: стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання виконати рішення органів Антимонопольного комітету України.
Оскільки нарахована пеня більша ніж загальна сума штрафу 836698,00 грн., то позивачем відповідно до частини 5 статті 56 Закону України “Про захист економічної конкуренції” заявлено до стягнення пеню у сумі 836698,00 грн.
Визначений позивачем розмір пені у загальному розмірі 836698,00 грн. відповідає положенням статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", оскільки згідно з частиною 5 статті 56 вказаного Закону розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.
Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Згідно статей 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
За таких підстав, позовні вимоги про стягнення із відповідача пені у сумі 836698,00 грн. підлягають задоволенню.
З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені у сумі 836698,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача, у зв`язку із чим з відповідача підлягає до стягнення сума судового збору у розмірі 10040,38 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 120, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "АБС" (код ЄДРПОУ 38573416, вул. Полтавський шлях, буд. 35, м. Харків, 61093) пеню у сумі 836698,00 грн. і зарахувати зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, “Адміністративні штрафи та інші санкції”).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "АБС" (код ЄДРПОУ 38573416, вул. Полтавський шлях, буд. 35, м. Харків, 61093) на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (код ЄДРПОУ 20992104, вул. Мечникова, 32, м. Одеса, 65029, розрахунковий рахунок UA438201720343180001000008516, банк - Державна казначейська служба України, МФО 820172) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 10040,38 грн.
Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:
Позивач: Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (код ЄДРПОУ 20992104, вул. Мечникова, 32, м. Одеса, 65029).
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "АБС" (код ЄДРПОУ 38573416, вул. Полтавський шлях, буд. 35, м. Харків, 61093).

Повне рішення складено "14" травня 2026 р. 

Суддя		А.М. Буракова