ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року 
м. Київ
справа № 148/350/22
провадження № 51-4678 км 25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 , 
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
засудженого ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Вінницького апеляційного суду від 01 грудня 2025 року щодо 
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця
м. Тульчин Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2
ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
1. Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 21 листопада 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Також цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки і покладено на нього виконання обов`язків передбачених ч. 1 ст. 76 КК.
2. Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково, ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на її користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 800 доларів США,моральної шкоди 10 000 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 грн. Частково задоволено цивільні позови ОСОБА_10 , ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн; ОСОБА_11 , ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2 800 доларів США, моральної шкоди 10 000 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. Також, задоволено цивільні позови ОСОБА_12 , ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 850 доларів США, моральної шкоди 10 000 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн; ОСОБА_13 , ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на його користь у рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн; ОСОБА_14 , ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на його користь у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 4 600 доларів США та витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн. Цивільний позов ОСОБА_15 залишено без розгляду.
3. Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
4. Вінницький апеляційний суд 01 грудня 2025 року скасував вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання і ухвалив новий вирок, яким  ОСОБА_8 призначив покарання за ч. 2 ст. 190 КК у виді позбавлення волі на строк 3 роки. В решті вирок місцевого суду залишив без змін.
5. За обставин, детально викладених у вироку, в період часу з січня місяця 2020 року по травень місяць 2021 року, ОСОБА_8 спланував шахрайське заволодіння грошовими коштами під приводом розмитнення транспортних засобів з іноземної реєстрації на реєстрацію в Україні, надання послуг з придбання і пригону транспортних засобів на іноземній реєстрації з-за кордону та продажу транспортних засобів на території України зловживаючи довірою потерпілих, вказував про начебто взяті на себе зобов`язання з виконання вищевказаних послуг, отримував від людей грошові кошти, які попередньо були між ними обумовлені та в подальшому не виконував взятих на себе зобов`язань.
6. З цією метою ОСОБА_8 після отримання ним обумовленої суми грошових коштів за надання послуг з розмитнення транспортних засобів з іноземної реєстрації на реєстрацію в Україні, надання послуг з придбання і пригону транспортних засобів на іноземній реєстрації з-за кордону та продажу транспортних засобі на території України, надавав письмові розписки про отримання грошових коштів, врахувавши, що письмова форма виконання домовленості про надання даних послуг надаватиме змогу переконувати осіб в правдивості виконання прийнятих ним на себе зобов`язань.
7. В той же час, не маючи наміру виконувати прийняті на себе договірні зобов`язання, щодо повернення потерпілим грошових коштів ОСОБА_8 свідомо розраховував на те, що наявність у ошуканих клієнтів розписок про отримання ним грошових коштів та транспортних засобів надасть йому змогу виправдати свої дії щодо невиконання прийнятих на себе зобов`язань, у зв`язку із фінансовою скрутою чи іншими об`єктивними причинами та переконати у відсутності намірів шахрайського заволодіння коштами замовників. Таким чином, виконавши необхідні підготовчі заходи, ОСОБА_8 , не маючи наміру реально здійснювати повернення грошових коштів розраховував на гарантоване заволодіння ними, внаслідок зловживання довірою потерпілих.
8. Так, в січні місяці 2020 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, в м. Тульчин Вінницької області, ОСОБА_8 маючи умисел на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, з`ясував, що матеріально забезпечений ОСОБА_13 , бажає розмитнити автомобіль на іноземній реєстрації марки «Renault Kangoо», який останній придбав у обвинуваченого за 1 700 доларів США.
9. Із цією метою ОСОБА_8 в січні місяці 2020 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, зловживаючи довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом розмитнення автомобіля марки «Renault Kangoо», належного ОСОБА_13 , запропонував останньому надати вказану послугу на начебто вигідних для потерпілого умовах. Далі, обвинувачений переконав ОСОБА_13 , у вигідності і обов`язковості передачі йому грошових коштів в розмірі 8 600 грн за послугу з розмитнення належного ОСОБА_13 автомобіля на іноземній реєстрації марки «Renault Kangoо». Також, 02 квітня 2020 року ще додатково переконав ОСОБА_13 , що потрібно надати йому ще 22 000 грн на розмитнення вказаного автомобіля, однак реального наміру на виконання покладених на нього обов`язків ОСОБА_8 не мав.
10. Того ж дня, ОСОБА_13 надіслав на рахунок ОСОБА_8 ще 22 000 грн за послугу з розмитнення автомобіля. В подальшому свої зобов`язання обвинувачений не виконав, грошові кошти у сумі 30 600 грн, якими він заволодів шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого, обернув на свою користь, повернувши потерпілому 5 000 грн, а грошові кошти в сумі 25 600 грн не повернув, не вчинивши жодної дії направленої на розмитнення вищевказаного автомобіля. Своїми умисними діями ОСОБА_8 , зловживаючи довірою, заволодів грошовими коштами ОСОБА_13 на загальну суму 25 600 грн, чим спричинив потерпілому матеріального збитку на вказану суму, після чого вказаними коштами розпорядився на власний розсуд.
11. Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, в березні місяці 2020 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, в
м. Тульчин Вінницької області, ОСОБА_8 маючи умисел на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою, повторно, з`ясував, що матеріально забезпечений ОСОБА_15 , бажає розмитнити автомобіль на іноземній реєстрації марки «Volkswagen Golf 4». З цією метою обвинувачений, в березні місяці 2020 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, зловживаючи довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом розмитнення автомобіля марки «Volkswagen Golf 4» належного ОСОБА_15 запропонував останньому надати вказану послугу на начебто вигідних для потерпілого умовах.
12. Надалі, ОСОБА_8 переконав ОСОБА_15 у вигідності і обов`язковості передачі йому грошових коштів в сумі 8 500 грн за послугу з розмитнення належного ОСОБА_15 автомобіля на іноземній реєстрації марки «Volkswagen Golf 4», однак реального наміру на виконання покладених на нього обов`язків ОСОБА_8 не мав. Того ж дня ОСОБА_16 , перебуваючи в м. Тульчин, передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 8 500 грн за послугу з розмитнення зазначеного автомобіля. В подальшому свої зобов`язання обвинувачений не виконав, грошові кошти у сумі 8 500 грн, якими він заволодів шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого, обернув на свою користь, не вчинивши жодної дії направленої на розмитнення вищевказаного автомобіля, спричинивши потерпілому ОСОБА_16 матеріального збитку на зазначену суму, після чого вказаними коштами розпорядився на власний розсуд.
13. Продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану з шахрайським заволодінням чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_8 з`ясував, що матеріально забезпечений ОСОБА_14 бажає придбати за кордоном автомобіль вартістю 4 600 доларів США. В свою чергу ОСОБА_8 на початку квітня місяця 2020 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом придбання за кордоном автомобіля потерпілому, запропонував ОСОБА_14 придбати за кордоном у власність автомобіль на начебто вигідних для потерпілого умовах.
14. Надалі обвинувачений переконав ОСОБА_14 у вигідності і обов`язковості передачі йому грошових коштів в сумі 4 600 доларів США, для придбання зазначеного автомобіля, однак реального наміру на виконання покладених на нього обов`язків ОСОБА_8 не мав. Після чого, на початку квітня місяця 2020 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_17 перебуваючи в м. Тульчин, Вінницька область, передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 4600 доларів США, для придбання автомобіля за кордоном. При цьому ОСОБА_8 запевнив потерпілого, що вищевказаний автомобіль прибуде на територію України протягом квітня місяця 2020 року. Однак, з квітня 2020 року і по теперішній час ОСОБА_8 автомобіля ОСОБА_17 не передав.
15. Таким чином, обвинувачений отримав від ОСОБА_17 грошові кошти на загальну суму 4 600 доларів США (станом на 15 квітня 2020 року - 27,0899 грн), що еквівалентно 124 613,54 грн, згідно офіційного курсу НБУ на момент скоєння злочину. В подальшому свої зобов`язання ОСОБА_8 не виконав, грошові кошти у сумі 4 600 доларів США, що еквівалентно 124 613, 54 гривень згідно офіційного курсу НБУ на момент скоєння злочину, якими він заволодів шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого, обернув на свою користь, не вчинивши жодної дії направленої на придбання вищевказаного автомобіля.
16. Своїми умисними діями ОСОБА_8 , шляхом обману та зловживання довірою шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_17 на загальну суму 124 613,54 грн, що в понад 100 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значну шкоду, після чого вказаними коштами розпорядився на власний розсуд.
17. Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану з шахрайським заволодінням чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_12 , з`ясував, що він бажає придбати за кордоном автомобіль за 1 350 доларів США. В свою чергу ОСОБА_8 в середині серпня 2020 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, та корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом придбання за кордоном автотранспортного засобу потерпілому, запропонував ОСОБА_12 , придбати за кордоном у власність автомобіль на начебто вигідних для потерпілого умовах.
18. Далі, ОСОБА_8 переконав ОСОБА_12 у вигідності і обов`язковості передачі йому грошових коштів в сумі 1 355 доларів США, для придбання зазначеного автомобіля, однак реального наміру на виконання покладених на нього обов`язків ОСОБА_8 не мав. Того ж дня, тобто в середині серпня 2020 року, ОСОБА_12 , перебуваючи в м. Тульчин Вінницької області, передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1 350 доларів США, для придбання автомобіля. При цьому ОСОБА_8 запевнив потерпілого, що вищевказаний автомобіль прибуде на територію України на протязі 14 днів.
19. Однак, з серпня 2020 року і по теперішній час, обвинувачений не передав ОСОБА_12 автомобіля, а лише повернув ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 500 доларів США. Таким чином ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_12 грошові кошти на загальну суму 850 доларів США, що еквівалентно 23 290 грн згідно офіційного курсу НБУ на момент скоєння кримінального правопорушення.
20. В подальшому свої зобов`язання ОСОБА_8 не виконав, грошові кошти у сумі 850 доларів США, що еквівалентно 23 290 грн згідно офіційного курсу НБУ на момент скоєння кримінального правопорушення, якими він заволодів шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого, обернув на свою користь, не вчинивши жодної дії направленої на придбання вищевказаного автомобіля, спричинивши потерпілому матеріального збитку на вказану суму.
21. Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану з шахрайським заволодінням чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 з`ясував, що матеріально забезпечений ОСОБА_11 бажає придбати за кордоном автомобіль за 3 000 доларів США. В свою чергу ОСОБА_8 14 вересня 2020 року, реалізуючи свій злочинний умисел та корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом придбання за кордоном автотранспортного засобу потерпілому, запропонував ОСОБА_11 придбати за кордоном у власність автомобіль на начебто вигідних для потерпілого умовах. Далі, ОСОБА_8 переконав ОСОБА_11 у вигідності і обов`язковості передачі йому грошових коштів в сумі 3 000 доларів США, для придбання зазначеного автомобіля, однак реального наміру на виконання покладених на нього обов`язків ОСОБА_8 не мав.
22. Того ж дня ОСОБА_11 , перебуваючи в м. Тульчин Вінницької області, передав ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 3 000 доларів США, для придбання автомобіля. При цьому ОСОБА_8 запевнив потерпілого, що вищевказаний автомобіль прибуде на територію України на протязі 14 днів.
23. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом придбання за кордоном автомобіля, у невстановлений органом досудового розслідування час, ОСОБА_8 переконав ОСОБА_11 у вигідності і обов`язковості передачі додаткових грошових коштів у сумі 200 доларів США, ніби то для того, щоб пригнати придбаний автомобіль на територію України, однак реального наміру на виконання покладених на нього обов`язків ОСОБА_8 не мав.
24. Того ж дня, син потерпілого ОСОБА_18 передав ОСОБА_8 додатково грошові кошти у сумі 200 доларів США для пригону автомобіля на територію України. При цьому, ОСОБА_8 запевнив потерпілого, що в найближчий час передасть йому автомобіль. Однак, з вересня 2020 року і по теперішній час ОСОБА_8 не передав ОСОБА_11 автомобіль. Таким чином, ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_11 грошові кошти на загальну суму 3 200 доларів США, що еквівалентно 89 280,96 грн згідно офіційного курсу НБУ на момент скоєння злочину, про що власноруч написав відповідну розписку зазначивши, що зобов`язується повернути грошові кошти у сумі 3 200 доларів США у строк до 01 грудня 2020 року. В подальшому свої зобов`язання ОСОБА_8 не виконав, грошові кошти у сумі
3 200 доларів США, що еквівалентно 89 280,96 грн згідно офіційного курсу НБУ на момент скоєння злочину, якими він заволодів шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого, обернув на свою користь, не вчинивши жодної дії направленої на придбання вищевказаного автомобіля, спричинивши своїми умисними діями потерпілому матеріального збитку на суму 89 280,96 грн, якими розпорядився на власний розсуд.
25. Продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану з шахрайським заволодінням чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 з`ясував, що матеріально забезпечений ОСОБА_10 бажає продати свій автомобіль марки «Opel Zafira» за 6 500 доларів США. В свою чергу ОСОБА_8 в березні місяці 2021 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом продажу автомобіля, який належить потерпілому, запропонував ОСОБА_10 передати йому для продажу належний потерпілому автомобіль марки «Opel Zafira» на начебто вигідних для потерпілого умовах. Далі, ОСОБА_8 переконав ОСОБА_10 у вигідності і обов`язковості передачі йому автомобіля марки «Opel Zafira», однак реального наміру на виконання покладених на нього обов`язків ОСОБА_8 не мав. Того ж дня, ОСОБА_10 , перебуваючи в м. Тульчин передав ОСОБА_8 свій автомобіль марки «Opel Zafira» та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_10 на даний автомобіль для продажу. 
26. У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, шахрайським шляхом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_8 продав автомобіль марки «Opel Zafira» за грошові кошти в сумі 6 400 доларів США, однак за продаж автомобіля ОСОБА_8 передав потерпілому ОСОБА_10 лише частину грошових коштів в сумі 3 600 доларів США. Таким чином ОСОБА_8 повинен був передати потерпілому решту грошових коштів в сумі 2 800 доларів США, про що власноруч написав відповідну розписку зазначивши, що зобов`язується повернути грошові кошти у сумі 2800 доларів США, у строк до 01 липня 2021 року.
27. Після чого ОСОБА_8 періодично повертав потерпілому по частині грошових коштів в розмірі 100 доларів США, в загальній сумі 700 доларів США, востаннє в листопаді місяці 2021 року. При цьому, ОСОБА_8 запевнив потерпілого, що в найближчий час передасть йому решту грошових коштів в сумі
2 100 доларів США однак, з листопада 2021 року і по теперішній час ОСОБА_8 решту грошових коштів в сумі 2 100 доларів США, що еквівалентно 57 177,75 грн ОСОБА_10 не передав. В подальшому свої зобов`язання ОСОБА_8 не виконав, грошові кошти у сумі 2 100 доларів США, що еквівалентно 57 177,75 гривень згідно офіційного курсу НБУ на момент скоєння злочину, якими він заволодів шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого, обернув на свою користь, не вчинивши жодної дії направленої на повернення усіх грошових коштів за продаж вищевказаного автотранспортного засобу, спричинивши потерпілому матеріального збитку на вказану суму, якою розпорядився на власний розсуд.
28. Також, продовжуючи свою злочинну діяльність, пов`язану з шахрайським заволодінням чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 з`ясував, що матеріально забезпечена ОСОБА_9 бажає придбати за кордоном автомобіль за 5 500 доларів США. В свою чергу ОСОБА_8 в квітні місяці 2021 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом придбання за кордоном автомобіля потерпілій, запропонував ОСОБА_9 придбати за кордоном у власність автомобіль на начебто вигідних для потерпілої умовах. 
29. Далі, ОСОБА_8 переконав ОСОБА_9 у вигідності і обов`язковості передачі йому грошових коштів в сумі 5 500 доларів США, для придбання зазначеного автомобіля, однак реального наміру на виконання покладених на нього обов`язків ОСОБА_8 не мав. Після чого 20 квітня 2021 року ОСОБА_9 , перебуваючи по вул. Маланівській, 10 у м. Тульчин Вінницької області, передала ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 5 500 доларів США, для придбання автомобіля марки «Renault Kangoo». При цьому ОСОБА_8 запевнив потерпілу, що вищевказаний автомобіль прибуде на територію України в найкоротший термін.
30. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, під приводом придбання за кордоном автомобіля, в кінці квітня місяця 2021 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 переконав ОСОБА_9 у вигідності і обов`язковості передачі додаткових грошових коштів у сумі 200 доларів США, ніби то для оформлення документів щоб пригнати придбаний автомобіль на територію України, однак реального наміру на виконання покладених на нього обов`язків ОСОБА_8 не мав. Того ж дня, потерпіла ОСОБА_9 передала ОСОБА_8 додатково грошові кошти у сумі 200 доларів США для оформлення документів для пригону автомобіля на територію України. При цьому, ОСОБА_8 запевнив потерпілу, що в найближчий час передасть їй автомобіль. Однак, з квітня 2021 року, і по теперішній час ОСОБА_8 автомобіля ОСОБА_9 не передав. 
31. Таким чином ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_9 грошові кошти на загальну суму 5 700 доларів США (станом на 15 квітня 2021 року - 27,9765 грн), що еквівалентно 159 466,05 грн, згідно офіційного курсу НБУ на момент скоєння злочину, та про що власноруч написав відповідну розписку зазначивши, що зобов`язується повернути грошові кошти у сумі 5 500 доларів США, у строк до 14 травня 2021 року. Однак свої зобов`язання ОСОБА_8 не виконав, шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами потерпілої на загальну суму 159 466,05 грн, що в понад 100 раз перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значну шкоду, після чого вказаними коштами розпорядився на власний розсуд.
32. Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, 15 травня 2021 року ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Тульчин Вінницької області, продав ОСОБА_19 , за грошові кошти в сумі 2 850 доларів США, що еквівалентно 78 737,805 грн згідно офіційного курсу НБУ на момент скоєння кримінального правопорушення, неналежний йому автомобіль марки «ВАЗ 21070» д. н. з. НОМЕР_1 , який ОСОБА_8 свідомо попередньо орендував у ОСОБА_20 .
33. В подальшому, 18 травня 2021 року ОСОБА_21 , дізнавшись про те, що справжнім власником вищевказаного автомобіля марки «ВАЗ 21070» на момент його придбання являвся ОСОБА_20 , передав зазначений автомобіль назад у користування ОСОБА_8 , при цьому останній запевнив ОСОБА_19 , що в найближчий час поверне йому грошові кошти в сумі 2 850 доларів США за продаж автомобіля, однак з 18 травня 2021 року і по теперішній час ОСОБА_8 повернув останньому 1 000 доларів США, а грошові кошти у сумі 1 850 доларів США, що еквівалентно 51 110,51 грн, ОСОБА_19 повернуто не було. Таким чином свої зобов`язання ОСОБА_8 не виконав, грошові кошти у сумі 1 850 доларів США, якими він заволодів шахрайським шляхом, зловживаючи довірою потерпілого, обернув на свою користь, не вчинивши жодної дії направленої на повернення усіх грошових коштів за продаж вищевказаного автомобіля.
34. Загальна шкода, завдана вчиненням ОСОБА_8 кримінальних правопорушень потерпілим ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_19 становить 539 038,81 грн.
Вимоги касаційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали
35. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, порушує питання про скасування вироку апеляційного суду та призначення нового судового розгляду у суді апеляційної інстанції.
36. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що у суду апеляційної інстанції були всі підстави для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК, штрафу, тощо, разом з тим, призначаючи максимальне покарання у виді 3 років позбавлення волі, цей суд не мотивував необхідність призначення саме такого покарання та не врахував, що інкримінований злочин є нетяжким, обвинувачений щиро покаявся, визнав вину, майже повністю відшкодував шкоду. Також суд не врахував характеризуючих даних про його особу, сімейний та хворобливий стан, тощо, відсутність обставин, що обтяжують покарання. Вважає судове рішення таким, що не відповідає вимогам статей 370, 420 КПК.
Позиції учасників судового провадження
37. Захисники та засуджений підтримали подану касаційну скаргу. Прокурор заперечувала щодо задоволення касаційної скарги та просила вирок апеляційного суду залишити без зміни. 
Мотиви Суду
38. Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла таких висновків.
39. Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
40. Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
41. Статтею 370 КПК визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
42. Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 та правильність кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 190 КК у касаційній скарзі не оспорюється.
43. Згідно з вимогами статей 50, 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
44. Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання
45. Переглядаючи вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 апеляційний суд дотримався вищевказаних положень кримінального процесуального закону.
46. Місцевий суд, призначаючи ОСОБА_8 покарання, враховуючи суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, в силу ст. 89 КК не судимий, має на утриманні малолітню доньку, частково відшкодував шкоду, а також його щире каяття як обставини, які пом`якшують покарання, відсутність таких обставин, які його обтяжують, дійшов висновку, зокрема, що виправлення та перевиховання засудженого можливе без ізоляції від суспільства та звільнив його на підставі ст. 75 КК від відбування призначеного покарання. 
47. Разом з тим, як убачається з матеріалів провадження, зокрема сторона обвинувачення, не погодившись із вироком місцевого суду, оскаржила його в апеляційному порядку. В поданій скарзі, наводячи конкретні доводи, просила скасувати рішення в частині призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням та іспитовим строком у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок. 
48. Апеляційний суд за результатами розгляду апеляційних скарг, зокрема прокурора, дійшов висновку про неможливість застосування до ОСОБА_8 положень ст. 75 КК, а тому скасував вирок у частині його звільнення від відбування покарання з випробуванням та ухвалив у цій частині новий вирок, за яким призначив покарання, що належить відбувати реально. 
49. На обґрунтування своїх висновків зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, не навів переконливих доводів на підтвердження свого висновку, обмежившись формальним перерахуванням даних про його особу. Також суд послався на відсутність обставин, які обтяжують покарання, та наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щирого каяття. 
50. Разом із тим, як правильно зазначив суд апеляційної інстанції, взявши до уваги позитивні дані, які характеризують особу обвинуваченого, місцевий суд не дав належної оцінки тяжкості кримінального правопорушення, а саме вчиненню восьми епізодів шахрайства, ступеню його суспільної небезпеки, кількості потерпілих, щодо яких вчинено злочин, та спричинену матеріальну шкоду на загальну суму 539 038,81 грн, яка ОСОБА_8 з 2020 року повністю не відшкодована. 
51. Також місцевий суд залишив поза увагою, що як під час вчинення кримінальних правопорушень, так і на час ухвалення вироку ОСОБА_8 офіційно не працював, та, вчиняючи злочини, намагався покращити своє матеріальне становище за рахунок чужого майна. Зазначені обставини свідчать про підвищену суспільну небезпеку особи обвинуваченого, його схильність до вчинення злочинів проти власності, а також про його стійке небажання стати на шлях виправлення, іне вказують на можливість його виправлення без ізоляції від суспільства. 
52. Таким чином, врахувавши усі обставини, які за законом мають правове значення, апеляційний суд при призначенні ОСОБА_8 покарання дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням та призначив покарання, яке необхідно відбувати реально у виді позбавлення волі на строк 3 роки, яке буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
53. Призначене ОСОБА_8 покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним статтями 50, 65 КК.
54. Вирок суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 420 КПК. 
55. Враховуючи, що закон України про кримінальну відповідальність застосовано правильно, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого, касаційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд 
ухвалив:
Вирок Вінницького апеляційного суду від 01 грудня 2025 року щодо  ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_22 - без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2  ОСОБА_3