Номер провадження 2/243/293/2026
Номер справи 243/9409/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

« 22 » травня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Гончарової А.О.,
за участю: секретаря судового засідання Слободкіної Т.І.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Служби у справах дітей Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до  ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Служби у справах дітей Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про позбавлення батьківських прав, обґрунтувавши свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї з відповідачем народилась дитина ОСОБА_3 . Відповідач не виконує своїх батьківських обов`язків, не бере педагогічної, матеріальної, будь-якої участі у вихованні сина, не цікавиться життям та здоров`ям дитини. Позивач не створює перешкод у спілкуванні батька та сина, проте відповідач свідомо не допомагає та не цікавиться дитиною. Дитина не сприймає відповідача як батька, боїться його та не бажає з ним спілкуватися. 
В зв`язку з викладеним позивач просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач, ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, позов просила задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 , повідомлявся про розгляд справи належним чином, а також про необхідність надати відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив.
Відповідно до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи у загальному провадженні, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Представник третьої особи, Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, надав заяву про розгляд справи без його участі. 
Представник третьої особи, Служби у справах дітей Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, надав заяву про розгляд справи без його участі, у письмових поясненнях зазначив про неможливість провести обстеження умов проживання відповідача по справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з огляду на стан безпекової ситуації в громаді.
Суд, розглянувши подані учасниками справи документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги  ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 30.12.2014 року, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки Слов`янського ВДВС у Краматорському районі Донецької області від 26.09.2025 року, на примусовому виконанні у відділі перебуває виконавче провадження №79157049 за судовим наказом №2-н/243/659/2024, виданим 28.08.2024 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06.05.2024 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, наданим Слов`янським ВДВС у Краматорському районі Донецької області, станом на 01.09.2025 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів по виконавчому провадженню складає 53 760,54 грн.
Крім того, відповідач неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, зокрема за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.369 КК України.
Відповідно до службової характеристики на бухгалтера видаткової групи фінансового відділення старшого солдата ОСОБА_1 , під час роботи у фінансовому відділенні військової частини НОМЕР_2 на посаді бухгалтера видаткової групи фінансового відділення старший солдат ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони. До виконання службових обов`язків ставиться відповідально, проявляє старанність, наполегливість. Користується авторитетом серед співслужбовців. Приймає активну участь в громадському житті колективу частини. За характером спокійна, відповідальна та врівноважена. 
Згідно з характеристикою учня 5-А класу Слов`янського ЗЗСО №11 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , характеризується як дисциплінований, здібний і відповідальний. Зростає у неповній сім`ї. Мати і бабуся підтримують дитину у всіх справах і приділяють належну увагу вихованню дитини, цікавляться життям класу і школи, батьківські збори відвідують постійно, завжди готові прийти на допомогу класу і школі.
В судовому засіданні суд, в присутності класного керівника ОСОБА_4 , заслухав думку дитини, ОСОБА_3 , який зазначив, що батько постійно його сварив та бив, протягом останніх кількох років батька він не бачив, батько не допомагає ні грошима, ні продуктами харчування, ні одягом, матері допомагає лише бабуся, крім того, він має свій мобільний телефон, але батько жодного разу йому не телефонував, тому він повністю підтримує позицію своєї матері.
Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років і тільки з підстав, передбачених ст. 164 Сімейного Кодексу України.
Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці». 
Аналогічні положення викладені і в ст. 150 Сімейного Кодексу України.
Статтею 150 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, що принижують людську гідність дитини.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства», кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканість та захист гідності. Дисципліна і порядок сім`ї мають забезпечуватися на принципах, що ґрунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від: усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.
Згідно з ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Верховний Суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року розтлумачив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХП від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до статті 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образи чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження або експлуатації з боку батьків чи будь-якої іншої особи.
В п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, а крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. 
Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789-Х11, дитина, з огляду на її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту, турботи, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.
Відповідач не виявляє щодо дитини батьківського піклування, фактично самоусунувшись від виконання своїх батьківських обов`язків.
Статтею 150 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме:
- батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини;
- батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток;
- батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Тобто, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 не бере участі у вихованні своєї дитини –  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавиться його життям, не бере участі в його розвитку та вихованні, не спілкується з ним в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення та взагалі не цікавиться життям свого сина.
Так, ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п.п. 7,15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, тощо, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», із підстав, передбачених п.2, 4, 5 ч.1 ст. 164 СК України, особи можуть бути позбавлені батьківських прав тільки в разі досягнення ними повноліття. 
Як слідує з висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації від 04.05.2026 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітня дитина ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка займається його вихованням та утриманням. Батько дитини, ОСОБА_2 , на теперішній час місце його перебування не відомо. На засіданні комісії також була врахована думка дитини, ОСОБА_3 , зі слів якої батько його не вітає з днем народження, не спілкується, не приймає участі у вихованні та утриманні. На підставі викладеного орган опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав  ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. 
Згідно з частиною шостою ст. 19 СК України, суд може не погодитися з Висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. 
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
З урахуванням цих обставин та встановлених фактів, суд погоджується з висновком органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації № 01.01-14/605 від 04.05.2026 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Положенням ч. 1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своїми батьками.
Суд вважає, що матеріали справи містять достовірні відомості, які свідчать про навмисне та злісне невиконання відповідачем своїх обов`язків по вихованню своєї дитини, оскільки протягом тривалого часу відповідач не проявляє відносно своєї дитини належної турботи та уваги, не приймає участі у її вихованні та утриманні, не піклується про стан її здоров`я та розвиток, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, хоча зобов`язаний це робити та має таку можливість.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.
З огляду на ці обставини та на підставі відомостей, які характеризують особу відповідача, його ставлення до дитини, суд вважає доцільним позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки це сприятиме інтересам дитини.
На підставі наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, та виходячи з інтересів дитини та конкретних обставин справи, суд вважає можливим позбавити батьківських прав відповідача   ОСОБА_2 відносно його малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн.
Враховуючи задоволення позову, судові витрати, понесенні позивачем в сумі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третіх осіб: Органу опіки та піклування Слов`янської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області, Служби у справах дітей Святогірської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно його малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в сумі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).
Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 22 травня 2026 року.

Суддя Слов`янського 
міськрайонного суду
Донецької області       А.О. Гончарова