Справа № 214/4107/26
3/214/1079/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України

05 червня 2026 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, яка не працює, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
за участю:
особи, яка притягається 
до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 

ВСТАНОВИВ:
15.04.2026 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №959948 від 06.04.2026 щодо ОСОБА_1 яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП з додатками. 
Відповідно до вказаного протоколу, ОСОБА_1 ухилилася від виконання своїх обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: 30.03.2026 о 21:00 год. ОСОБА_3 з адреси мешкання: АДРЕСА_1 та місце його знаходження було невідоме. 31.03.2026 о 06:40 год. ОСОБА_2 було розшукано працівниками поліції та передано матері, чим порушила ЗУ «Про охорону дитинства».

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнала та просила закрити провадження у справі № 214/4107/26, за частиною 1 статті 184 КУпАП «ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 », у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. Так як зі змісту протоколу не вказано які конкретно обов`язки та норми закону щодо виховання її сина нею були порушені. Більш того, з матеріалів справи вбачається, що коли син не відповідав на її дзвінки (а такого раніше ніколи не траплялося), вона звернулася за допомогою до органів поліції. А тому вказані її дії навпаки свідчать те, що вона піклуюється про свою дитину, та належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Звертає увагу суду що згідно «консультативного висновку спеціаліста» в її сина астено-невротичний синдром, з вираженим тривожним розладом. Виражені симптоми – неуважність, дефіцит уваги, забудькуватість. Тому, коли її син пішов до бабусі (її мами), він просто забув її попередити, на її дзвінки не відповідав, так як телефон зробив без звуку і ліг спати. А вона запанікувала (у світлі того, що відбувається навколо) і звернулася на лінію 102. З огляду на вищевикладене, просить суд закрити провадження.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмові матеріали справи, вважаю, що провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо останньої підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, виходячи з такого.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.
Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.
Склад адміністративного правопорушення – це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. 
Положеннями ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
Відповідно до вимог ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.
Окрім того, згідно з пунктом 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376, При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).
Так, законодавець передбачив адміністративну відповідальність за ст.184 КУпАП у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Разом з цим, виходячи з формулювання правопорушення, зазначеного в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , суть адміністративного правопорушення, що ставиться їй у провину, не конкретизована, а саме не зазначено, яким саме чином остання ухилялась від батьківських обов`язків, тобто, які саме дії не були нею виконані щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітнього сина.
Також, суд зауважує, що норма ст.184 КУпАП, є бланкетною, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретну норму правового акту, яким встановлюються відповідні правила та якої не дотрималася особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному щодо ОСОБА_1 , немає жодних відомостей про те, яку конкретно норму Закону України «Про охорону дитинства» вона порушила. Посилання в протоколі на Закон України «Про охорону дитинства» є загальним, оскільки вказана фраза не містить в собі жодних посилань на відповідальність за ухилення від батьківських обов`язків.

У такій ситуації, на думку суду, протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, в розумінні ст.251 КУпАП.
При цьому, окрім вказаного протоколу, в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, працівниками поліції до матеріалів справи надано лише копію паспорту останньої, копію паспорту неповнолітнього ОСОБА_2 , їх письмові пояснення та рапорт працівника поліції, що на думку суду не є достатнім підтвердженням винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення.
Будь-які інші належні і допустимі докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.
Приймаючи до уваги те, що ч.2 ст.251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.
Таким чином в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.184 КУпАП. 
Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 не встановлено ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст.ст.33-35, ч.1 ст.184, п.1 ч.1 ст.247, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення її до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП – закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя А.В. Ткаченко