Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/1776/26
Провадження № 2/711/1576/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2026 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Скляренко В.М., 
при секретарі Слабко Ю.М., 
за участі:
представника позивача Лекіашвілі В.В.
відповідачки ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з постачання електричної енергії, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача – Лук`яненко В.В., який діє на підставі довіреності №4731-1/-2025 від 18.12.2025р., – звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію за період з листопада 2024 року по травень 2025 року включно в сумі 14 510,88грн., інфляційні втрати в розмірі 1080,88грн. та 3% річних у розмірі 476,37грн., а також витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача у розмірі 982,69грн. Додатково в позові заявлено вимогу про відшкодування судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 3 328 грн.
В обґрунтування вимог в позові зазначено, що відповідачка є споживачем послуг з постачання електричної енергії, які надаються позивачем до її житлового будинку на умовах Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, форма якого є Додатком № 6 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018р. та відповідно опублікована в електронній формі на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням http://energozbut.ck.ua/pob.html. За об`єктом споживання – житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , – відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . За період з листопада 2024 року по травень 2025 року включно по житловому будинку відповідачки було обліковано споживання електричної енергії обсягом 3359кВт*год. на загальну суму 14 510,88 грн. Оскільки відповідна сума заборгованості не сплачена відповідачкою дотепер, то позивач просить стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Окрім того, через відсутність своєчасної оплати заборгованості за спожиту електричну енергію позивачем ініційовано процедуру припинення постачання електроенергії в об`єкт споживача по о/р № НОМЕР_1 та понесено витрати в сумі 982,69 грн. на вжиття відповідних заходів для припинення електроспоживання. Оскільки здійснення таких витрат зумовлено порушенням відповідачкою порядку оплати спожитої електричної енергії, то відповідно до п. 7.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії позивач просить також стягнути з відповідачки витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача у розмірі 982,69 грн. 
Відповідачка частково заперечила проти позову. В обґрунтування заперечень посилалась на те, що визнає наявність в неї боргу з оплати обсягу спожитої електричної енергії в сумі 14 510,88грн. та зобов`язання з його оплати. Натомість заперечила наявність правових підстав для стягнення з неї інших платежів. 
26.02.2026р. судом відкрито провадження у справі з визначенням здійснення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
27.03.2026р. до суду надійшов відзив відповідачки проти позову, в якому викладено обґрунтування її заперечень проти позовних вимог. У відзиві зазначається, що витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача у розмірі 982,69грн. не підлягають стягненню з відповідачки, оскільки позивачем не доведено того, що ним здійснювалось належне попередження відповідачки про відключення. Також зазначається про відсутність належного (зрозумілого, покрокового і перевіреного) розрахунку сум інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, внаслідок чого такі вимоги є необґрунтованими.
03.04.2026р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій наголошується на правомірності та обґрунтованості позовних вимог. 
В судовому засіданні представник позивача – Лекіашвілі В.В., який діє на підставі довіреності №4718-1/-2025 від 18.12.2025р., – підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні в повному обсязі з підстав, викладених у письмових заявах позивача по суті справи. Додатково пояснив, що відповідачка в порядку спадкування набула право власності на відповідний житловий будинок і, як новий власник, є відповідальною за споживання електричної енергії у такому будинку. 04.02.2025р. відповідачкою було сплачено суму боргу, що існувала станом на 01.11.2024р., але обсяг спожитої електричної енергії за період з листопада 2024 року по травень 2025 року не сплачений своєчасно. Зазначив, що нарахування обсягу спожитої електричної енергії по особовому рахунку відповідачки здійснювались за показником середнього споживання по об`єкту електропостачання через непередання показників лічильника споживачем, але у травні 2025 року сума заборгованості була перерахована з урахуванням здійснення контрольного зняття показників лічильника електричної енергії контролерами оператора надання послуг. Через наявність несплаченого боргу було вжито заходів для припинення постачання послуг електричної енергії до житлового будинку відповідачки. Зауважив, що попередження про наявність заборгованості та можливість припинення постачання електричної енергії надсилалось відповідачці засобами поштового зв`язку 15.02.2025р., а припинення постачання електричної енергії мало місце у травні 2025 року. 
Відповідачка в судовому засіданні пояснила, що визнає наявність в неї обов`язку сплатити суму заборгованості за спожиту електричну енергії в розмірі 14 510,88 грн., але заперечує наявність правових підстав для стягнення з неї інших платежів, що заявлені у позові. Вважає, що позивачем безпідставно заявлено вимоги про стягнення з неї витрат за відключення її будинку від системи постачання електричної енергії, а суми інфляційних витрат та трьох відсотків річних є необґрунтованими. 
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.
ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно абз. 3 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» та, що визначено у додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018р. № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».
Позивачем здійснювалось надання послуг з постачання електричної енергії до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
З 20.03.2024р. фактичним власником такого житлового будинку є відповідачка, оскільки набула право власності на нього в порядку спадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , але право власності відповідачки на такий будинок зареєстровано 16.07.2025р. на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою черкаською державною нотаріальною конторою 16.07.2025р. 
Облік обсягу спожитої електричної енергії по житловому будинку відповідачки здійснюється позивачем по особовому рахунку № НОМЕР_2 .
Відповідно до виписки з о/р № НОМЕР_2 , складеної позивачем, починаючи з 01.11.2024р. по особовому рахунку обчислювалась заборгованість з оплати послуг за постачання електричної енергії /а.с. 24-26/.
Згідно облікових відомостей по о/р № НОМЕР_2 за період з листопада 2024 року по травень 2025 року включно обсяг спожитої електричної енергії склав 3359кВт*год. на загальну вартість 14 510,88 грн. /а.с. 26, 41/. 
04.02.2025р. за о/р № НОМЕР_2 споживачем здійснено оплату послуг постачання електричної енергії на суму 4 924,80 грн., що відповідає сумі заборгованості, яка виникла станом на 01.11.2024р. /а.с. 84/.
Зазначені обставини фактично визнаються сторонами і підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, а відтак у суду не виникає сумніву щодо їх достовірності і суд вважає їх доведеними на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України.
15.02.2025р. позивачем направлено на адресу відповідачки попередження про припинення постачання електричної енергії через наявність заборгованості з оплати послуг за електричну енергію /а.с. 80-83/.
15.04.2025р. працівниками Черкаської міської філії ПАТ «Черкасиобленерго» за замовленням ТОВ «Черкасиенергозбут» здійснено роботи по відключенню об`єкту споживання від електроустановки та припинено постачання електричної енергії до житлового будинку відповідачки. Вартість таких робіт складає 982,69 грн. і була сплачена позивачем на користь виконавця робіт. Відповідні обставини підтверджуються реєстром споживачів постачальника ТОВ «Черкасиенергозбут», яким необхідно припинити електроживлення, №108 від 15.04.2025р., рахунком-фактурою №268-108/109 від 29.04.2025р., актом здачі-приймання робіт за рахунком №268-108/109 від 29.04.2025р., платіжною інструкцією №74 від 29.04.2025р. /а.с. 37-40/. 
З метою досудового врегулювання спору, 12.12.2025р. засобами поштового зв`язку на адресу відповідачки позивачем було надіслано вимогу про сплату заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.11.2024р. по 31.05.2025р. у розмірі 14 510,88 грн. /а.с. 42-45/.
Оскільки дотепер відповідачка відмовляється в добровільному порядку оплатити наявну заборгованість з оплати обсягу спожитої електричної енергії, то позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Таким чином, між сторонами існує спір з приводу виконання грошового зобов`язання з оплати житлово-комунальних послуг, що регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі – ЦК), Закону України від 09.11.2017 №2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» (далі – Закон №2189), Закону України від 13.04.2017 №2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі – Закон №2019), а також положеннями Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі – Правила).
Надаючи оцінку доводам сторін в контексті обставин спірних правовідносин суд виходить з наступного. 
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, що передбачений статтею 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Таким чином, при вирішенні спору між сторонами суд обмежується змістом позовних вимог, які складають предмет позову, та надає оцінку обставинам спірних правовідносин в контексті аргументів сторін, якими вони обґрунтовують свою процесуальну позицію. 
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону №2189 житлово-комунальні послуги – це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону №2189 послуги з постачання та розподілу електричної енергії відносяться до виду комунальних послуг. 
Як зазначено у статті 19 Закону №2189, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. 
Статтями 7, 8 Закону №2189 визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Крім того, згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону №2189, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. 
Відповідно до ч. 5 ст. 20 Закону №2189 послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. 
За положеннями статті 1 Закону №2019 електропостачальник – суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; споживач – фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання; побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність).
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону №2019 учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 56 Закону №2019 постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно з п. 2 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
Відповідно до п. 7 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умов надання рахунку постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Згідно з п. 1.2.8 Правил, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку.
Згідно з п. 1.2.15 Правил укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному сайті ТзОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням: http://energozbut.ck.ua/pob.html.
Споживачі, які до 31.12.2018р. не подали позивачу заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (заява - приєднання надсилалась споживачам оператором системи розподілу (на території Черкаської області ліцензованим оператором системи розподілу є ПАТ «Черкасиобленерго») вважаються такими, що уклали договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги).
Згідно з пунктом 3.2.14 Правил договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 903 ЦК, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що позивач здійснював надання послуг з централізованого постачання електричної енергії до житлового будинку, який є об`єктом власності відповідачки. Факт надання послуг, як і їх обсяг та вартість, визнається відповідачкою.
Отже, з моменту надання позивачем споживачу послуг, відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами виникли правовідносини, які полягають у виконанні споживачем зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати спожитих послуг. До того ж з огляду на вищевикладені особливості регулювання правовідносин у сфері надання послуг з постачання електричної енергії, то правовідносини між сторонами регулюються на умовах договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що відповідає типовій формі, та розміщений за посиланням http://energozbut.ck.ua/pob.html /а.с. 16-22/.
Власником об`єкту постачання електричної енергії, що співвідноситься з о/р № НОМЕР_2 , є відповідачка, а відтак саме вона є належним відповідачем за даним позовом і саме вона, як фактичний споживач вважається такою, що уклала з позивачем Індивідуальний договір.
Відповідачка не заперечує наявності в неї зобов`язання з оплати послуг з постачання електричної енергії в розмірі 14 510,88грн., проте заперечує правомірність вимог позивача про необхідність сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми, а також вимоги про відшкодування витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача.
Стосовно вимог про стягнення інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, то суд зауважує наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 525 ЦК одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. 
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Як зазначено у ст. 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до положень ст. 611 ЦК у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. 
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, відповідачка зобов`язана сплатити позивачеві інфляційні нарахування та три відсотки річних нараховані на суму заборгованості. 
Аналіз наданих позивачем розрахунків розміру інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних /а.с. 28-30/ на суму заборгованості свідчить, що такий алгоритм розрахунку відповідає положенням закону, оскільки відповідні компенсаційні нарахування обчислені позивачем окремо щодо кожного місяця періоду надання послуг. Заперечення відповідачки щодо обґрунтованості такого розрахунку суд відхиляє, оскільки внаслідок логічного та арифметичного аналізу такого розрахунку, судом не виявлено будь-яких помилок у ньому чи інших обставин, які свідчать про його необґрунтованість. 
Отже з огляду на те, що відповідачкою було допущено порушення строків оплати послуг позивача з постачання електричної енергії за період надання послуг з 01.11.2024р. по 31.05.2025р. на загальну суму 14 510,88 грн., то позовні вимоги про стягнення з відповідачки додаткових компенсаційних нарахувань у вигляді інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних, обчислених за період прострочення з 21.12.2024р. по 24.02.2026р., в розмірі 1080,88грн. та 476,37грн. відповідно, є правомірними та обґрунтованими. 
Щодо вимог про відшкодування витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача, то суд виходить з наступного.
Відповідно до пп. 1 п. 7.5 розділу VII Правил у разі наявності заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору оператором системи, останнім за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення, здійснюється припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу.
Збитки, пов`язані з оплатою та адмініструванням втрат, які виникли внаслідок порушення цих Правил іншими учасниками роздрібного ринку, оператор системи відшкодовує, оформивши претензію цьому (цим) учаснику (учасникам) роздрібного ринку на відшкодування збитків у порядку, передбаченому розділом VIII цих Правил.
Згідно з п. 7.12 розділу VII Правил відновлення електроживлення електроустановок споживача, електроживлення яких було припинено з підстав, зазначених у пунктах 7.5 та/або 7.6 цього розділу, здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу, протягом 3 робочих днів у містах та 5 робочих днів у сільській місцевості після отримання від ініціатора відключення інформації про усунення споживачем порушень, що підтверджується відповідним документом учасника ринку, на вимогу якого здійснювалося припинення електроживлення. Витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроживлення електроустановки споживача (повторне підключення електроустановки) покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем (крім випадків, визначених цим пунктом), якщо припинення постачання (розподілу або передачі) електричної енергії споживачу здійснювалося у встановленому цими Правилами порядку.
У разі припинення електроживлення побутовому споживачу через заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію побутовим споживачем не відшкодовуються витрати з припинення та відновлення електроживлення ініціатору цих робіт у таких випадках:
1) станом на момент оформлення попередження розмір заборгованості побутового споживача з оплати за спожиту електричну енергію менший ніж розмір половини прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) побутовим споживачем протягом двох розрахункових періодів, що передують дню відключення, здійснено повну оплату спожитої електричної енергії.
Аналогічний порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії передбачений у розділі 8 публічного Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, що розміщений на веб-порталі позивача http://energozbut.ck.ua/pob.html /а.с. 16-22/. Відповідно до пп. 1 п. 9.2 такого Договору постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків, а споживач відшкодовує збитки, понесені постачальником у разі порушення споживачем строків розрахунків з постачальником – в розмірі фактичних витрат постачальника. 
За обставинами спірних правовідносин судом встановлено, що підставою вжиття заходів для припинення постачання електричної енергії до житлового будинку відповідачки стала наявність заборгованості з оплати обсягу спожитої електричної енергії за період з 01.11.2024р. по 01.02.2025р., про що на адресу відповідачки було направлено відповідне попередження від 15.02.2025р. Фактичне відключення електроживлення електроустановки споживача (житлового будинку відповідачки) відбулось 15.04.2025р., а витрати позивача з оплати відповідних робіт склали 982,69 грн. і їх розмір підтверджений належними доказами /а.с. 37-40/. Таким чином, судом не встановлено підстав для звільнення відповідачки від оплати відповідних витрат позивача, а відтак такі витрати слід компенсувати позивачу за рахунок відповідачки.
За таких обставин оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Черкасиенергозбут» підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 3328грн., що підтверджується відповідними платіжними інструкціями /а.с. 1, 2/.
Оскільки позов підлягає до задоволення в повному обсязі, то на підставі ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України позивачу слід компенсувати за рахунок позивачки витрати зі сплати судового збору в повному обсязі, а відтак з відповідачки слід стягнути на користь позивача 3 328 грн. в якості відшкодування судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 11-13, 81, 83, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з оплати послуг з постачання електричної енергії - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (код ЄДРПОУ 42474208, юридична адреса: вул. Благовісна, 166, м. Черкаси; поточний рахунок № НОМЕР_4 в Філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 354507) заборгованість за спожиту електричну енергію, за період з листопада 2024 року по травень 2025 року включно, в сумі 14 510 грн. 88 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» (код ЄДРПОУ 42474208; поточний рахунок № НОМЕР_5 в Філії АБ «Укргазбанк», МФО 320478) інфляційні втрати у розмірі 1 080 грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 476 грн. 37 коп., витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення електроустановки споживача в розмірі 982 грн. 69 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 328 грн., тобто усього суму коштів в розмірі 5 867 грн. 94 коп.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В.М. Скляренко