УХВАЛА

08 червня 2026 року
м. Київ

справа №560/18531/25
адміністративне провадження №К/990/23065/26

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів: Яковенка М.М.,  Шишова О.О., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2026 у справі №560/18531/25 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду 20.05.2026 надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2026 у справі №560/18531/25.
Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу в розмірі 3092,52 грн.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2025 позовну заяву залишено без руху. Зазначено, що недоліки можуть бути усунені позивачем шляхом надання доказів надіслання відповідачу позовної заяви з доданими до неї документами, а також, податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги.
На виконання вимог ухвали до суду надійшов лист, в якому податковим органом зазначено, що нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам-нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцезнаходженням об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності таких нерезидентів. Тому податкова вимога та податкове повідомлення-рішення надіслані відповідачу на його податкову адресу, відповідно до Податкового кодексу України (далі ПК України), а саме: вул. Козача 44, м. Волочиськ, Хмельницька обл.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2025 позовну заяву Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу повернуто позивачеві.
Судом першої інстанції зазначено, що у корінці податкового повідомлення-рішення від 31.07.2024 №0847764-2408-2204-UA68040090000087566 та в податковій вимозі від 11.02.2025 №0002529-1303-2201 зазначено адресу відповідача: АДРЕСА_1 . На підтвердження їх надсилання відповідачу позивач надав рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, в яких зазначена адреса: АДРЕСА_2 . У відповіді на запит від 10.10.2025 №2225-2025-0006212 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника податків, наданій позивачем, зазначено, що місце проживання ОСОБА_1 «РОСІЙСЬКА ФЕДЕРАЦІЯ МУРМАНСЬКА ПОЛЯРНИЙ ВУЛ. ЧЕРВОНИЙ ГОРН БУД.17 КВ.92». При цьому, в зазначеному корінці податкового повідомлення-рішення відсутня інформація про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості. Також, зазначена інформація відсутня в матеріалах справи. Це унеможливлює висновок про надіслання податкового повідомлення-рішення відповідачу відповідно до вимог підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України. Таким чином, вимоги ухвали від 07.11.2025 позивач не виконав.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2026 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишено без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2025 - без змін.
При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.
Відповідно до положень частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною 2 статті 329 КАС України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини 3 статті 329 КАС України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 5 статті 333 цього Кодексу.
Касаційну скаргу подано вдруге, попередню касаційну скаргу повернуто ухвалою Верховного Суду від 11.05.2026.
Податковим органом заявлено клопотання про поновлення строку касаційного оскарження, в обґрунтування якого зазначено про перебування відповідального працівника на лікарняному, введення воєнного стану в Україні, конституційне право на касаційне оскарження судових рішень.
Верховний Суд зазначає, що право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду касаційної інстанції не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення раніше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених статтею 329 КАС України.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.
Скаржником не доведено наявність поважних підстав для поновлення строку касаційного оскарження, не обґрунтовано зволікання з повторним поданням касаційної скарги. Так, стороною у справі є Головне управління ДПС у Хмельницькій області, а не відповідальний працівник, який перебував на лікарняному.
Таким чином, скаржнику слід надати обґрунтоване клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, вказавши поважні підстави його пропуску.
Відповідно до частини 2 статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 ,4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. Пунктом 3 частини 1 статті 294 КАС України передбачена можливість оскарження ухвали суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові).
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах 2 і 3 статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
В касаційній скарзі податковим органом вчинено посилання на пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України, зазначено, що підставою касаційного оскарження у даній справі є порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, а саме: суди не дослідили належні докази, подані контролюючим органом; не надали належної оцінки корінцю податкового повідомлення-рішення; не витребували докази з власної ініціативи відповідно до ч. 4 ст. 77 КАСУ. На думку скаржника, у даній справі суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про неналежне направлення податкового повідомлення-рішення відповідачу, не дослідивши наявні у матеріалах докази.
Верховний Суд зауважує, що скаржником некоректно визначено підставу касаційного оскарження (наведено норми щодо підстав касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи), не обґрунтовано, в чому полягало неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами попередніх інстанцій.
Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, мотивуючи висновок про повернення позовної заяви, суд першої інстанції, за результатами оцінки наданих контролюючим органом доказів посилався на те, що у корінці податкового повідомлення-рішення від 31.07.2024 №0847764-2408-2204-UA68040090000087566 та в податковій вимозі від 11.02.2025 №0002529-1303-2201 зазначено адресу відповідача: АДРЕСА_1 . На підтвердження їх надсилання відповідачу позивач надав рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, в яких зазначена адреса: вул. Козача 44, Волочиськ, Хмельницький р-н, Хмельницька обл. У відповіді на запит від 10.10.2025 №2225-2025-0006212 щодо отримання відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про реєстраційні дані фізичної особи-платника податків, наданій позивачем, зазначено, що місце проживання ОСОБА_1 " АДРЕСА_1 ". При цьому, в зазначеному корінці податкового повідомлення-рішення відсутня інформація про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості. Також, зазначена інформація відсутня в матеріалах справи. Це унеможливлює висновок про надіслання податкового повідомлення-рішення відповідачу відповідно до вимог підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України. Таким чином, вимоги ухвали від 07.11.2025 позивач не виконав, що власне і слугувало підставою для повернення позовної заяви позивачу.
Доводи касаційної скарги не містять спростування вищенаведених висновків судів попередніх інстанцій, зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм податкового законодавства, висловлення незгоди з наданою судами попередніх інстанцій правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.
Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Отже, скаржнику слід уточнити підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.
Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу. 
Згідно з частиною 3 статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328-330, 332, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 18.11.2025 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2026 у справі №560/18531/25 залишити без руху.
Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного строку касаційного оскарження, належного викладення підстав касаційного оскарження.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута або у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва
М.М. Яковенко 
 О.О. Шишов ,
Судді Верховного Суду