Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року        м. Рівне

Справа № 571/3539/25
Провадження № 33/4815/282/26

Суддя Рівненського апеляційного суду – Полюхович О.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Домецького О.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 30 грудня 2025 року, –

ВСТАНОВИВ:

 
Постановою Рокитнівського районного суду Рівненської області від 30 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.
З матеріалів справи вбачається, що 06 грудня 2025 року о 23 год. 49 хв. в селищі Рокитне по вул. Шевченка, 9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 328, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координація рухів, порушення мови). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР і його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі захисник Домецький О.І. просить закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що ОСОБА_1 був безпідставно зупинений працівниками поліції та на їх припущення про перебування водія в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 повідомив, що будь-яких алкогольних напоїв не вживав та керував автомобілем згідно Правил дорожнього руху.
Зазначає, що після виявлення ознак сп`яніння будь-яких пропозицій чи направлення здати аналізи на визначення стану наркотичного чи будь-якого іншого сп`яніння він не отримував, а надані суду документи, пояснення та відеозапис події не містять відомостей про його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чи те, що йому було запропоновано відібрати альтернативні, передбачені Інструкцією зразки біологічного середовища, у тому числі сечі.
Наголошує, що працівниками поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не враховано вимоги ст. 251 КУпАП, не зібрано і не долучено до матеріалів справи належних і достовірних доказів, які б безсумнівно вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вважає, що протокол складений з численними порушеннями вимог законодавства, тому він не може бути належним доказом у справі.
30 квітня 2026 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання захисника Домецького О.І. про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не може прибути в судове засідання, оскільки на даний час проходить службу в Збройних Силах України, однак особисто бажає брати участь у судовому засіданні для надання пояснень щодо обставин справи.
Апеляційна скарга призначалася до розгляду на 23 січня 2026 року та була відкладена за клопотанням адвоката Домецького О.І. у зв`язку з перебування ОСОБА_1 на військовій службі. На судове засідання, призначене на 01 травня 2026 року захисник та ОСОБА_1 також не з`явилися. 
Разом з тим суд зазначає, що у разі неможливості особистої участі у розгляді справи в суді, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право надати письмові пояснення, письмово висловити свої заперечення у разі незгоди з постановою суду. Також, має право забезпечити присутність захисника для захисту його інтересів або взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, відповідно до ч. 7 ст. 11 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».
Однак ні письмових пояснень, ні клопотань про проведення розгляду справи в режимі відеоконференцзв`язку від адвоката Домецького О.І. та ОСОБА_1 не надходило. 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КУпАП, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, не є обов`язковою.
За наведених обставин, а також з метою розгляду справи в розумні строки, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Домецького О.І.. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та постанову суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно приписів ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
При прийняті постанови щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції вказані вимоги закону було дотримано. 
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказах, яким дана правильна юридична оцінка. 
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №533728 від 07 грудня 2025 року (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (а.с. 4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до медичного закладу КНП «Рокитнівська БЛІЛ», згідно якого огляд також не проводився у зв`язку з відмовою водія (а.с. 5); відеоматеріалами з нагрудних камер працівників поліції.
Зазначені вище докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі і сумніву у своїй належності та допустимості не викликають, тому вони є належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які процесі доказування не встановлюються від людей і не залежать від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість дій працівників поліції стосовно ОСОБА_1 та порушень ними оформлення адміністративних матеріалів, що ставили б під сумнів його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних доказів порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) до апеляційної скарги додано не було. 
Доводи сторони захисту про безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та що твердження працівників поліції щодо наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння ґрунтуються виключно на припущеннях є необґрунтованими. Як убачається з відеозаписів працівників поліції, транспортний засіб BMW 328, номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що на ньому були механічні пошкодження та не ввімкненням водієм покажчика повороту ліворуч при здійсненні маневру повороту на парковку, що є законною підставою для зупинки транспортного засобу.
Факт вчинення зазначеного порушення підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6294290 від 07 грудня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Таким чином, зупинка транспортного засобу була здійснена на законних підставах, а твердження про її безпідставність не відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи адвоката Домецького О.І. про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду, а також що йому не було запропоновано здати зразки біологічного середовища, є необґрунтованими, оскільки спростовуються відеоматеріалами працівників поліції та не відповідають вимогам законодавства, яке регулює порядок проведення огляду на визначення стану сп`яніння. 
Відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відбір біологічних зразків (крові, сечі чи інших біологічних середовищ) здійснюється виключно у разі проведення огляду з метою визначення стану наркотичного сп`яніння. У разі встановлення стану алкогольного сп`яніння огляд проводиться із застосуванням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі.
Відеозаписами працівників поліції зафіксовано, що патрульні неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, однак водій ОСОБА_1 ухилявся від надання відповідей на поставлені питання (файл Clip1, час: 04 хв. 20 с. – 09 хв. 14 с.) та намагався втекти з місця події, однак був зупинений працівниками поліції (файл Clip1, час: 09 хв. 15 с. – 12 хв. 10 с.).
На переконання апеляційного суду, зафіксована відеозаписом поведінка ОСОБА_1 правильно розцінена працівниками поліції, як відмова від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі, що підтверджує порушення ним п. 2.5 ПДР. 
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст. 33, 38 КУпАП в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На думку апеляційного суду, таке стягнення буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст. 23 КУпАП. 
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

 
Постанову Рокитнівського районного суду Рівненської області від 30 грудня 2025 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Домецького О.І. – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І. Полюхович