ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/6086/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року (суддя Черниш О.А.) у справі за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, передбачену пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у розмірі десяти її місячних пенсій станом на день призначення пенсії.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Зазначено, що суд не врахував, що на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону (60 років), гр. ОСОБА_1 не має необхідних 30 років страхового стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років. Відповідно, право на призначення грошової допомоги, на умовах пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону, у позивача відсутнє.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1 ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1984 року працює на медичних посадах в різних закладах та установах.
У вересні 2024 року позивачка, досягнувши віку 60 років, звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 23.09.2024 року про призначення їй пенсії за віком.
На той час вона працювала старшою медичною сестрою поліклініки військово-медичної служби УСБУ в Кіровоградській області.
ГУ ПФУ в Кіровоградській області прийняло рішення №110130016879, яким з 17.09.2024 року призначило ОСОБА_1 пенсію за віком за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислило їй пенсію у розмірі, установленому статтями 27, 28 цього Закону, та розпочало її щомісячну виплату. Страховий стаж позивачки склав 40 років 11 місяців 8 днів.
У жовтні 2024 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 10.10.2024 року, у якій просила виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти пенсій за віком, передбачену пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просила зокрема врахувати до пільгового стажу період роботи з 03.10.1985 року по 11.04.1991 року медичною сестрою у військовій частині НОМЕР_1 (госпіталь), пільгову довідку не може надати у зв`язку з військовою агресією РФ.
За результатами розгляду цієї заяви ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення №110130016879 від 18.10.2024 року про відмову в перерахунку пенсії та призначенні грошової допомоги до надходження акту зустрічної перевірки.
У листопаді 2024 року позивачка знову звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 06.11.2024 року, у якій просила виплатити їй грошову допомогу у розмірі десяти пенсій за віком.
За результатами розгляду цієї заяви ГУ ПФУ в Харківській області прийняло рішення №110130016879 від 15.11.2024 року про відмову в перерахунку пенсії та призначенні грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного 30-річного стажу.
У серпні 2025 року позивачка вкотре звернулася до ГУ ПФУ в Кіровоградській області із заявою від 13.08.2025 року, у якій просила виплатити їй грошову допомогу.
Відповідач надав їй відповідь №7467-7700/К-02/8-1100/25 від 01.09.2025 року про те, що її стаж на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, складає 28 років 14 днів. Період роботи з 03.10.1985 року по 11.04.1991 року на посаді медичної сестри приймального відділення військової частини НОМЕР_1 (РФ) неможливо зарахувати до стажу на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, з причин відсутності інформації про віднесення приймального відділення військової частини НОМЕР_1 до закладів охорони здоров`я. Відповідач повідомив позивачку, що оскільки на день досягнення пенсійного віку (60 років) вона не мала необхідних 30 років страхового стажу роботи в закладах та установах державної або комунальної власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, то вона не має права на призначення грошової допомоги на умовах пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність бездіяльності не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Згідно з частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають зокрема: е) працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.
Відповідно до статей 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який містить такі норми:
1. Цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати.
2. До страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені:
- переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років»
- переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення».
4. Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
5. Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
6. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення.
7. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, і до цього Переліку включені лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри та такі посади у них: лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад).
Відповідно до примітки 2 до Порядку №909 робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.
Суд першої інстанції вірно врахував, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» грошової допомоги при виході на пенсію по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особа має дотриматись таких вимог:
- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її право на зазначену грошову допомогу втратили);
- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на зазначених вище посадах.
Як встановлено судом першої інстанції, за заявою позивачки їй з 17.09.2024 вперше призначена пенсія за віком. На день досягнення пенсійного віку 60 років позивачка працювала на посаді старшої медичної сестри у закладі охорони здоров`я державної форми власності – у поліклініці військово-медичної служби УСБУ в Кіровоградській області, яка відповідно до наказу Служби безпеки України від 28.11.2007 №852 «Про затвердження Переліку закладів охорони здоров`я Служби безпеки України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.12.2007 року №1343/14610, належить до закладів охорони здоров`я Служби безпеки України. 
Записами у трудовій книжці ОСОБА_1 підтверджено, що вона працювала на таких посадах медичного персоналу: 
- 02.04.1984 року по 02.09.1985 року – медсестра кардіологічного відділення Кіровоградської обласної лікарні, 
- 03.10.1985 року по 11.04.1991 року – медсестра приймального відділення військової частини НОМЕР_1 (РСФСР),
- 06.02.1992 року по 06.07.1993 року – молодша медична сестра, медична сестра військової частини НОМЕР_2 (РФ),
- 02.03.1994 року по 17.02.1998 року – медичний реєстратор військової медичної служби УСБУ в Кіровоградській області, 
- 18.02.1998 року по 17.06.2003 року – медична сестра військово-медичної служби УСБУ в Кіровоградській області, 
- 18.06.2003 року по 16.09.2024 року – старша медична сестра поліклініки військово-медичної служби УСБУ в Кіровоградській області. 
Відповідачем до спеціального медичного стажу враховані такі періоди роботи позивачки: 
- 02.04.1984 року по 02.09.1985 року – медсестра кардіологічного відділення Кіровоградської обласної лікарні, 
- 18.02.1998 року по 16.09.2024 року – медична сестра, старша медична сестра військово-медичної служби УСБУ в Кіровоградській області. 
Спірним є період роботи позивачки з 03.10.1985 року по 11.04.1991 року (медсестра приймального відділення військової частини НОМЕР_1 в РСФСР), який відповідач врахував до загального страхового стажу, але не врахував до спеціального стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, пославшись на відсутність інформації про належність приймального відділення військової частини НОМЕР_1 до закладів охорони здоров`я. 
Відповідно до статті 24-1 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності за межами України зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, якщо це передбачено цим Законом або міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Періоди трудової діяльності до 1 січня 1992 року за межами України у республіках колишнього Союзу РСР зараховуються до страхового стажу, у тому числі на пільгових умовах, особам, які проживають в Україні, за умови нездійснення іншою державою пенсійних виплат таким особам за зазначені періоди. Порядок підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат визначається Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та органами пенсійного забезпечення іншої держави і неможливості документального підтвердження нездійснення іншою державою пенсійних виплат за зазначені періоди особа повідомляє про це органи Пенсійного фонду в заяві про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.
Не зараховуються до страхового стажу періоди трудової діяльності за межами України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та на тимчасово окупованих територіях України після 19 лютого 2014 року особі, яка після 19 лютого 2014 року проходила військову службу (службу) у збройних силах, органах внутрішніх справ, органах державної безпеки, поліції, інших військових формуваннях, перебувала на посадах державної служби, на посадах в органах місцевого самоврядування у відповідних органах (формуваннях) Російської Федерації, добровільно займала посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій у незаконних органах влади, утворених на тимчасово окупованій території України, зокрема в окупаційній адміністрації держави-агресора, у незаконних судових або правоохоронних органах, а також добровільно брала участь у незаконних збройних чи воєнізованих формуваннях, утворених на тимчасово окупованій території України, та/або у збройних формуваннях держави-агресора.
Приміткою 3 до Переліку №909 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років. 
Суд першої інстанції вірно врахував, що до 01.01.1992 року діяла постанова Ради Міністрів СССР від 17.12.1959 року №1397 «Про пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я та сільського господарства», якою затверджений Перелік установ, організацій і посад, робота в яких дає право на пенсію за вислугу років. 
У цьому Переліку вказані лікарняні установи всіх типів і найменувань, в тому числі клініки і клінічні частини, госпіталі, лепрозорії, психіатричні колонії, амбулаторно-поліклінічні заклади всіх типів і найменувань (поліклініки, амбулаторії, диспансери всіх профілів, установи швидкої медичної допомоги і переливання крові, медсанчастини, оздоровчі пункти, медичні кабінети і пункти, фельдшерські та фельдшерсько-акушерські пункти, станції санітарної авіації, рентгенівські станції і пункти, медичні лабораторії та інші). До посад лікарів та інших медичних працівників, робота на яких давала право на пенсію за вислугу років, відносились лікарі, зубні лікарі, техніки, фельдшери, помічники лікаря, акушерки, масажисти, лаборанти і медичні сестри - всі незалежно від найменування посади, дезінфекційні інструктори.
Судом було вірно встановлено, що робота позивачки медичною сестрою у приймальному відділенні військової частини НОМЕР_1 (військовий госпіталь в системі МО СССР) у 1985 – 1991 роках відповідно до діючого тоді законодавства давала право на пенсію за вислугу років, а тому підлягає зарахуванню до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, Порядком №1191.
Пунктом 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються:
8) документи, що підтверджують право на виплату грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону: трудова книжка, копія наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб. У тих випадках, коли в трудовій книжці або відомостях про трудову діяльність у реєстрі застрахованих осіб відсутня інформація, що підтверджує роботу на посадах і в закладах, установах державної та комунальної форми власності, передбачених постановами Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення», від 04 листопада 1993 року № 909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», додаються уточнюючі довідки закладів, установ або їх правонаступників, інші документи, що підтверджують такі відомості.
Суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції, що чинне законодавство не вимагає від особи подання окремої заяви про виплату їй грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV. Виплата цієї грошової допомоги здійснюється на підставі заяви про призначення пенсії за віком, до якої додані необхідні документи (трудова книжка, копія наказу (розпорядження) про звільнення або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб, уточнюючі довідки, інші підтвердні документи), і не передбачає прийняття органом ПФУ окремого рішення про призначення чи виплату пенсіонеру грошової допомоги. Сума цієї грошової допомоги обчислюється у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення, а її виплату здійснює орган ПФУ, в якому пенсіонер перебуває на обліку, одноразово одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.
Позивачка в установленому порядку звернулася до відповідача - територіального органу ПФУ за своїм місцем проживання за призначенням пенсії за віком, подавши відповідну заяву від 23.09.2024 року та трудову книжку. Записи трудової книжки позивачки свідчать, що її спеціальний страховий стаж працівника закладу охорони здоров`я на посадах середнього медичного персоналу (медичної сестри, старшої медичної сестри) складає понад 30 років, що дає її право на виплату грошової допомоги.
ГУ ПФУ в Кіровоградській області призначило позивачці пенсію за віком та з вересня 2024 року розпочало її виплату, про те виплата грошової допомоги при першій виплаті позивачці пенсії, як це передбачено пунктом 7 Порядку №1191, здійснена не була.
Суд першої інстанції вірно встановив, що трудова книжка містить усі необхідні записи про періоди роботи в закладах охорони здоров`я на посадах середнього медичного персоналу. Через військову агресію РФ проти України та відсутність обміну інформацією з органами та установами РФ позивачка не може надати уточнюючу довідку про період роботи у військовій частині НОМЕР_1 від цієї військової частини чи її правонаступника. 
Відповідач дійшов до помилкового висновку про неврахування до цього спеціального стажу періоду її роботи на посаді медичної сестри з 03.10.1985 року по 11.04.1991 року, який підтверджений трудовою книжкою.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1  до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
Постанова у повному обсязі складена 10 червня 2026 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак 

суддя Н.П. Баранник 

суддя Н.І. Малиш