Справа № 524/15581/24
Провадження № 2/645/131/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 травня 2026 року      м. Харків
Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Мартинової О.М.,
за участю секретаря судового засідання - Кривченко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу,-
в с т а н о в и в:
16.12.2024 року позивач ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Шевченко С.М., звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з останнього матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля - 57970,78 грн.; витрати на проведення автотоварознавчої експертизи - 3000,00 грн.; неотриманий позивачем дохід відповідно до умов договору - 48200,00 грн.; моральну шкоду - 10000,00 грн. Крім того, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилався на те, що 16.08.2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди автомобіля №01 (Договір). Відповідно до умов п.1.1 Договору позивач ОСОБА_1 (орендодавець) надав, а відповідач ОСОБА_2 (орендар) прийняв в тимчасове володіння і користування транспортний засіб Chevrolet Aveo номер кузова НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2005 року випуску, чорного кольору, договірною ціною 200000,00 грн. Згідно умов п.4.1 Договору термін оренди мав складати 10 днів: з 16.08.2024 року до 26.08.2024 року включно. Положеннями п.5.1 Договору розмір орендної плати за вказаний період часу було встановлено у 5800 грн., які були сплачені орендарем орендодавцю у день підписання договору. Крім того, відповідно до положень п.5.3 Договору також додатково сплачено заставу у розмірі 4000,00 грн., ка мала бути повернута відповідачеві після виконання останнім усіх умов договору. Згідно актом приймання-передачі автомобіля, який є невід`ємною частиною описаного вище договору, позивач ОСОБА_1 (орендодавець) передав, а відповідач ОСОБА_2 (орендар) прийняв у користування автомобіль Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і комплект ключів. Також, згідно з актом приймання-передачі сторони погодилися, що автомобіль передано орендареві без пошкоджень в технічно справному стані та в чистому і охайному вигляді, в належному для експлуатації стані. Застережень та зауважень щодо технічного стану висловлено не було. В процесі експлуатації транспортного засобу 25.08.2024 року відповідач зателефонував позивачеві та повідомив, що він пошкодив автомобіль під час дорожньо-транспортної пригоди та поверне автомобіль після проведення ремонту, який дозволить доставити автомобіль до місця його зберігання у місто Кременчук. Після чого, 31.08.2024 року відповідач направив позивачеві текстове повідомлення про те, що автомобіль Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який він брав у оренду, він привіз у м.Кременчук та залишив на СТО на вулиці Небесної Сотні, буд. 66. Там же залишив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля. Окремо представник зазначив, що дане місце завчасно не обумовлювалося між позивачем та відповідачем, як місце повернення автомобіля, але саме на даному СТО відбувалася передача автомобіля від позивача до відповідача 16.08.2024 року. Коли позивач прибув за вказаним відповідачем місцем, він дійсно виявив там автомобіль, документи та ключі, але автомобіль був аварійно пошкоджений. Свідком того, як відповідач залишив автомобіль із механічними пошкодженнями на СТО був ОСОБА_3 , який в той час теж був на СТО у власних справах. Також представник позивача вказав, що з приводу виявлених позивачем механічних ушкоджень автомобіля, у телефонній розмові відповідач підтвердив, що вони були отримані внаслідок експлуатації ним вказаного автомобіля, але категорично відмовився сплачувати ремонт автомобіля та передбачені п.3.3 Договору грошові кошти у вигляді не отриманого позивачем доходу за період ремонту автомобіля. У зв`язку з такими діями відповідача, позивач, з метою відновлення свого порушеного права, був змушений звернутися до судового експерта Сумцова С.С. для визначення вартості необхідного відновлювального ремонту. При цьому вказав, що відповідач теж належним чином викликався на огляд пошкодженого автомобіля, але у призначений час не прибув особисто та не направив свого представника і не повідомив про причини неявки. За результатами проведеного транспортно-товарознавчого дослідження, судовим експертом Сунцовим С.С. було надано висновок експерта №181, складений 29.10.2024 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження, яке сталося 25.08.2024 року складає 57970,78 грн. При цьому позивач за проведення експертизи був змушений сплатити 3000,00 грн. Крім того, відповідно до умов п.3.3 Договору орендар несе повну матеріальну відповідальність за буть-який збиток, заподіяний автомобілю з вини орендаря та у разі, якщо орендодавець не може отримати повне відшкодування завданих збитків за рахунок страхової компанії. Так, відповідач ОСОБА_2 (орендар) не повідомляв позивача про те, що пошкодження автомобіля позивача, відбулося з вини третьої особи за обставин, які б могли підпадати під ознаки страхового випадку, який міг би бути підставою для відшкодування шкоди, заподіяної позивачеві. Разом з тим, згідно з п.п. 3 Договору, у разі пошкодження автомобіля позивача з вини орендаря (відповідача) останній відшкодовує орендодавцю (позивачу) суму не отриманого доходу впродовж всього часу, доки автомобіль не стане придатним для використання орендодавцем, але не більше, ніж за період за три місяці від дня пошкодження автомобіля. Так, виходячи з положень договору та враховуючи вартість оренди, зазначену у п.5.1 Договору (5800 грн. за 10 днів оренди), сума неотриманого позивачем доходу за три місяці складає 48200,00=5800х3 декади в місяцьх3 місяці-4000,00 грн. застави. Крім того, внаслідок пошкодження автомобілю був порушений звичайний ритм позивача, оскільки останній мав докладати додаткові зусилля як фізично так і морально для відновлення автомобіля до попереднього стану, в зв`язку з чим просив стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.
Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 04.04.2025 року вищевказану справу направлено за підсудністю до Немишлянського районного суду міста Харкова, яка надійшла до суду 14.05.2025 року.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харковавід 13.09.2024 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Немишлянського районного суду міста Харковавід 25.08.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Крім того, задоволено клопотання представника позивача Шевченка С.М. про виклик свідка - ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_1 та його представник Шевченко С.М. в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, при цьому представник позивача Шевченко С.М. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Разом з тим, відмовився від допиту свідка ОСОБА_3 , оскільки останній був призваний на військову службу по мобілізації і на зв`язок з ним відсутній.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв по суті справи з процесуальних питань, клопотань від відповідача не надходило, відзив на позов не подав.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст. 280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував представник позивача.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 03.08.2024 року автомобіль Chevrolet Aveo, номер кузова НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2005 року випуску, чорного кольору.
16.08.2024 року між позивачем ОСОБА_1 (орендодавець) та відповідачем ОСОБА_2 (орендар) було укладено договір оренди автомобіля №01 (Договір), відповідно до умов п.1.1 якого позивач ОСОБА_1 (орендодавець) надав, а відповідач ОСОБА_2 (орендар) прийняв в тимчасове володіння і користування транспортний засіб Chevrolet Aveo номер кузова НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2005 року випуску, чорного кольору, договірною ціною 200000,00 грн.
Передача орендодавцем автомобіля орендареві і його повернення орендодавцю по закінченню строку оренди оформляється за допомогою Акта прийому-передачі автомобіля, підписаного сторонами (п.1.2 договору).
Відповідно до п.2.4.1. договору орендар зобов`язаний прийняти Автомобіль на підставі Акту прийому-передачі в термін зазначений в цьому Договорі, перевірити попередньо загальний стан Автомобіля і попередити в разі виявлення дефектів, зазначити їх в Акті прийому-передачі автомобіля, а також повернути автомобіль по закінченню терміну оренди, що зазначений у цьому Договорі, на підставі акту прийому передачі, підписаного сторонами у тому стані та комплектації, в якій Автомобіль був прийнятий Орендарем з урахуванням звичайного зносу. 
Згідно з п.2.4.2 договору орендар зобов`язаний використовувати Автомобіль за цільовим призначенням, не допускати його ушкоджень, підтримувати його у належному технічному стані. 
Крім того, згідно з п.2.4.5 орендар зобов`язаний протягом строку оренди Автомобіля нести відповідальність і витрати за порушення ним Правил дорожнього руху, паркування, митних правил, інших дій, що порушують чинне законодавство України.
Відповідно до п.2.4.6 орендар зобов`язаний відшкодовувати Орендодавцю всі збитки, що той може понести від вищевказаних порушень. 
Згідно з вимогами п.3.3 Орендар несе повну матеріальну відповідальність за будь-який збиток, заподіяний Автомобілю з вини Орендаря та у разі, якщо внаслідок такого пошкодження Орендодавець не може отримати повне відшкодування завданих збитків за рахунок страхової компанії, з приводу чого відшкодовує Орендодавцю страхову франшизу, витрати на транспортування до вибраного Орендодавцем СТО, компенсацію за зниження вартості Автомоблія, а також суми не отриманого доходу впродовж всього часу, доки Автомобіль не стане придатним для використання Орендодавцем, але не більше , ніж за період три місяці від дня пошкодження автомобіля. 
Відповідно до п.3.5 договору, у разі порушення умов даного Договору Орендар несе повну матеріальну відповідальність за отриманий ним в оренду Автомобіль, у випадках коли страхове відшкодування не наступає. 
Згідно п.3.8 договору, Орендар при укладенні договору вносить заставу вказану в п.5.3 Договору. 
Згідно умов п.4.1 Договору термін оренди мав складати 10 днів: з 16.08.2024 року до 26.08.2024 року включно. Положеннями п.5.1 Договору розмір орендної плати за вказаний період часу було встановлено у 5800 грн., які були сплачені орендарем орендодавцю у день підписання договору. 
Крім того, відповідно до положень п.5.3 Договору також додатково сплачено заставу у розмірі 4000,00 грн., яка мала бути повернута відповідачеві після виконання останнім усіх умов договору. 
За п.5.4 договору, Застава повертається Орендареві після виконання ним усіх зобов`язань за цим Договором. 
Відповідно до п.6.3 договору, всі суперечки і розбіжності, які можуть виникнути з даного Договору або у зв`язку з ним, будуть по можливості, вирішуватися досягненням згоди між сторонами або в судовому порядку, як це встановлено чинним законодавством України.
Згідно із актом приймання-передачі автомобіля від 16.08.2024 року, який є невід`ємною частиною описаного вище договору, позивач ОСОБА_1 (орендодавець) передав, а відповідач ОСОБА_2 (орендар) прийняв у користування автомобіль Chevrolet Aveo, номер кузова НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) реєстраційний номер НОМЕР_3 , 2005 року випуску, чорного кольору. Разом з предметом оренди, орендар отримав технічний паспорт на автомобіль і комплект ключів. Предмет оренди передано без пошкоджень в технічно справному стані та в чистому охайному вигляді. Сторони підтверджують, що зазначений транспортний засіб на момент передачі знаходиться в належному для експлуатації стані. Застережень та зауважень щодо технічного стану висловлено не було.
До матеріалів позовної заяви представником позивача було долучено переписку у месенджері, зі змісту якої вбачається, що 31.08.2024 року відповідач направив позивачеві текстове повідомлення про те, що він автомобіль залишив на СТО, під магнітолою знаходиться свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля.
З цього слідує, що ОСОБА_2 погодився на всі умови оренди автомобіля, умови його користування та повернення, однак взяті на себе вимоги не виконав та автомобіль виявився пошкодженим.
Згідно висновку судового експерта Сунцова С.С. №181 від 29.10.2024 року за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження по заяві ОСОБА_1 від 29.10.2024 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження, яке сталося 25.08.2024 року складає 57970,78 грн.
Вартість послуг за проведення експертизи складає 3000,00 грн., яку ОСОБА_1 сплатив на рахунок судового експерта Сунцова С.В., що підтверджується платіжною інструкцією №0.0.3972630734.1 від 28.10.2024 року.
За правилом статті 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року за №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
За обставинами справи судом встановлено, що дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , не було встановлено, а тільки було виявлено зазначений автомобіль пошкодженим, який був покинутий відповідачем на території СТО.
Оскільки не було встановлено дорожньо-транспортної пригоди то й відсутні підстави для кваліфікації отримання автомобілем Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , технічних ушкоджень внаслідок страхового випадку.
У ч.1 ст.759 ЦК України зазначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Статтею 760 у частині 1 ЦК України зазначено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму.
Згідно ч.1 ст.761 ЦК України, право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 610 цього Кодексу, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 наведеного Кодексу, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Частиною другою статті 22 вказаного Кодексу визначено, що збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав - ч.1 ст. 23 ЦК України.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ч. 1 ст. 1166 ЦК України.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини ч.2 ст. 1166 ЦК України.
Відповідачем  ОСОБА_2 не доведено те, що шкода завдана не з його вини.
Оскільки, ОСОБА_2 порушив майнові права ОСОБА_1 шляхом пошкодження орендованого легкового автомобіля Chevrolet Aveo, реєстраційний номер НОМЕР_3 , тому останній має право на захист свого цивільного права внаслідок його порушення.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ч.2 ст. 1187 ЦК України.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого ч.5 ст. 1187 ЦК України.
Згідно з п.п. 3 Договору, у разі пошкодження автомобіля позивача з вини орендаря (відповідача) останній відшкодовує орендодавцю (позивачу) суму не отриманого доходу впродовж всього часу, доки автомобіль не стане придатним для використання орендодавцем, але не більше, ніж за період за три місяці від дня пошкодження автомобіля.
Виходячи з положень договору та враховуючи вартість оренди автомобіля, зазначену у п.5.1 Договору (5800 грн. за 10 днів оренди), сума неотриманого позивачем доходу за три місяці складає 48200,00 грн.= (5800 х 3 х 3-4000,00).
Приймаючи до уваги те, що між сторонами укладено договір оренди транспортного засобу та орендар ОСОБА_2 згідно п.3.3 договору оренди несе повну матеріальну відповідальність за будь-який збиток, заподіяний автомобілю з вини орендаря та згідно з п.2.4.6 договору оренди зобов`язаний відшкодувати орендодавцю всі збитки, що той може понести від вищевказаних порушень, суд вважає за доцільне позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди загальній сумі 109170,78 грн. задовольнити повністю. 
Щодо розміру моральної шкоди суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно з частиною першою, пунктом другим частини другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.
Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони завдані, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Разом з тим, суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц, провадження № 14-538цс19, зазначила, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Враховуючи, що внаслідок пошкодження належного ОСОБА_1 автомобіля, останній зазнав моральні страждання, психологічні переживання, тому наявні підстави для відшкодування на його користь моральної шкоди у розмірі 4000,00 грн, виходячи із засад розумності та справедливості, тобто частково. У решті розміру позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, відмовити.
За таких обставин суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.
Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 1150,22 грн. = (113170,78 х 1211,20/119170,78).
Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 109170 гривень 78 копійок та моральну шкоду в розмірі 4000 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1150 грн. 22 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості, щодо учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; місце проживання/перебування як внутрішньо-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя О.М. Мартинова