КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа: № 759/27037/24 Головуючий у суді першої інстанції: Мордвінов А.О.
Провадження № 33/824/1020/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції:Балацька Г.О.
Категорія: ч. 2 ст. 173-2 КУпАП

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025року	м. Київ	
 		
Суддя Київського апеляційного суду Балацька Г.О. за участі:

потерпілої - адвоката Єрмоленко Н.М.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року стосовно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою провадження в справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 16.12.2024 о 22 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку з колишньою дружиною - ОСОБА_1 , під час якої влаштовував безлад, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відповідальність за яке передбачена ч. 2ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, потерпіла ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить постанову Святошинського районного суду міста Києва від 20.12.2024 скасувати та винести нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
В обґрунтування апеляційних вимог потерпіла вказує, що в день вчинення домашнього насильства 16.12.2024, ОСОБА_2 телефонував їй декілька разів і повідомляв, що через невиконання рішень суду щодо проходження реабілітації в Центрі у 

справах сім'ї та жінок "Родинний дім"Святошинського району програму для кривдників, передбачену Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" проти нього порушено кримінальну справу. Він звинувачував у цьому її- ОСОБА_1 . В його голосі відчувалась агресія, а у висловлюваннях образи, нецензурна лайка і погрози, що він прийде в квартиру і розбереться з нею. Погрози ОСОБА_2 реалізував і біля 23 год., коли прийшов до їхньої квартири, але вона- ОСОБА_1 зачинила квартиру зсередини, оскільки боялась погроз і фізичної розправи. ОСОБА_2 , коли не зміг відкрити ключем двері, почав телефонувати, знову погрожувати і сильно бити в двері. Вона- ОСОБА_1 у відповідь попросила прийти зранку, якщо він хоче поговорити. ОСОБА_2 продовжував сильно бити в двері і вона його попередила, що зателефонує в поліцію, оскільки відчувала психологічний тиск і небезпеку життю. Їй- ОСОБА_1 телефонували сусіди, оскільки чули крики, нецезурну лайку і сильні удари і запитували чи потрібна допомога.
Через 20 хв. приїхали працівники поліції і вона- ОСОБА_1 відкрила двері. Працівники поліції вислухали пояснення кожного з них, і прийняли рішення скласти протокол про вчинення домашнього насильства ОСОБА_2 та виписали на одну добу заборонні приписи. Під час складання протоколу та письмових пояснень ОСОБА_2 продовжував нецензурно висловлюватись, ображати та погрожувати, це відбувалось у присутності працівників поліції, що особливо завдавало їй- ОСОБА_1 психологічних страждань.
Вважає, що в оскаржуваній постанові судом не доведено належні та достатні мотиви її винесення, відсутні мотивовані висновки суду щодо спростування її доводів, підтверджені належними доказами, судом не запрошено та не заслухано пояснення всіх учасників процесу, не в повній мірі вивчено матеріали справи та не оцінено всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, не відбулось всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи. 
На переконання ОСОБА_1 вину ОСОБА_2 не спростовано, а рішення суду прийнято з порушенням норм процесуального права.

Особа, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_2 в суд апеляційної інстанції не з`явився, про час, дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, а тому з метою вчасного розгляду справи за відсутності в тому перешкод, суд апеляційної інстанції прийняв рішення продовжити розгляд справи за відсутності інших учасників.

Натомість, захисник Бабенко С.Ш. в інтересах ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу, в яких виклав, що прийняте рішення суддею першої інстанції є законним та обґрунтованим.
Вказує, що долучені до справи відеозаписи підтверджують, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 склалися взаємні вкрай неприязні стосунки, з приводу чого обидва із колишніх подружжя не приховують своє негативне відношення один до одного. З даних відеозаписів а також з пояснень сторін правовідносин слідує, що зазначена квартира на праві власності в рівних частках за рішенням суду належить обом із подружжя, в якій ОСОБА_2 і спільна донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тимчасово не проживають, та в квартирі постійно проживає ОСОБА_1 .
У зв`язку із поганими відносинами, які склалися між колишнім подружжям, відсутністю порозуміння щодо умов виховання і утримання спільної доньки, бажанням ОСОБА_2 16.12.2024 близько 22 год.50 хв. зайти в спільну квартиру та відмовою впустити його у зв`язку із можливим вчиненням з боку ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 домашнього насильства, яке вона сприймала як загрозу її життю і здоров`ю, ОСОБА_1 наполегливо вимагала скласти черговий протокол про 

домашнє насильство в сім`ї відносно ОСОБА_2 , який після того як потрапив в квартиру в присутності поліцейських виражався нецензурно, оскільки вона своєю поведінкою та висловлюваннями провокувала його на ці дії, в процесі чого поліцейським складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 та йому вручений терміновий заборонний припис на спілкування з ОСОБА_1 строком на одну добу, копія якого до матеріалів протоколу поліцейським та заявником не долучалася. Після чого ОСОБА_2 самостійно покинув квартиру. Одночасно за даними відеозаписів поліцейські впевнилися, що ОСОБА_2 жодної зброї при собі не мав, раніше і в цей день заявниці вогнепальну зброю не демонстрував та нею не погрожував.
Також із пояснень ОСОБА_1 слідує, що ОСОБА_2 близько 22 год.50 хв. 16.12.2024 намагався зайти в їх спільну квартиру, але вона його не впустила з міркувань побоювання з його боку фізичного та психологічного насильства, з приводу чого останній голосно поводив себе в приміщенні загального коридору, вибивав двері, чим заважав не тільки їй, але й сусідам.
Між тим, жодних об`єктивних даних з приводу протиправної поведінки ОСОБА_2 в приміщенні загального коридору на поверсі, де розташована квартира колишнього подружжя, а також даних про те, що ОСОБА_2 порушував у нічний час громадський порядок або тишу в приміщенні житлового будинку, або погрожував будь-яким чином ОСОБА_1 фізичною або психічною розправою, або застосував до неї упродовж 16.12.2024 та до приїзду наряду поліцейських за вказаною адресою до 00 год.17 хв. 17.12.2024 будь-яке насильство психологічного, фізичного, економічного характеру, або вчинив інші протиправні дії чи завдав шкоду її фізичному або психічному здоров`ю, матеріали протоколу і додані до нього докази взагалі не містять, що свідчить про відсутність правових підстав для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вказаним протоколом у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Дійсно, за даними відеозаписів з бодікамер поліцейських ОСОБА_2 , намагаючись зайти в квартиру, яка належить їм на праві власності в рівних частках, та будучи спровокованим з боку ОСОБА_1 її протиправними діями щодо зачинення зсередини замків вхідних дверей квартири, після того, як увійшов до помешкання, в присутності поліцейських висловлював образи на адресу колишньої дружини, але з цього приводу та зацими обставинами протокол відносно ОСОБА_2 поліцейськими не складався та ці обставини не знайшли свого відображення в даному протоколі, що розглядався судом, який, в свою чергу, позбавлений можливості самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою (в даному випадку службовою особою правоохоронного органу) має доводитися в суді.
Зазначає, що самі по собі нецензурні висловлювання та образи не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення тільки у тому випадку, коли такі висловлювання спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров'ю особи.
Щодо погроз розправою та вибивання вхідних дверей ОСОБА_2 , який нібито знаходився в стані алкогольного сп`яніння, про що зроблено висновок поліцейським згідно переглянутого відеозапису при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, слід зазначити, що такий відеозапис не є фактичним відображенням обставин, за якими ОСОБА_2 притягається до адміністративної відповідальності за домашнє насильство і стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, та не може слугувати беззаперечною передумовою визначення характеру дій ОСОБА_2 саме під час події, що сталася о 22 год. 50 хв. 16.12.2024.

Жодних даних про те, що з боку ОСОБА_2 застосовувалось психологічне насильство за обставинами протоколу о 22.50 годин 16.12.2024 матеріали справи не містять, та очевидців виниклого конфлікту в протоколі не зазначено, жодних належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження цього факту не надано.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілої ОСОБА_1 , на підтримку доводівапеляційної скарги та доводів, що в ній викладені, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, слід дійти наступних висновків.

Згідно зі ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд апеляційної інстанцій розглядає обставини вчиненого правопорушення в межах, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення тавизнані судом доведеними, за доводами, означеними в апеляційній скарзі, на виконання вимог ст. 294 КУпАП.

Згідно положенням ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, нормою ст. 280 КУпАП регламентовано, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону судом першої інстанції недотримані, оскільки постанова суду недостатньо вмотивована, а викладені в ній висновки - не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення, визначеного приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП.

А саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, - тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Об`єктивна сторона даного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Закон України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 (далі Закон) визначає, що предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають у процесі запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно ст. 3 Закону дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); та ін.

Під психологічним насильством, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону, слід розуміти форму домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або 
бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство, згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону, - є форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення у небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває у небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 588462, 16.12.2024 о 22 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 вчинив сварку з колишньою дружиною - ОСОБА_1 , під час якої влаштовував безлад, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, відповідальність за яке передбачена ч. 2ст. 173-2 КУпАП.

Також в матеріалах провадження наявні пояснення ОСОБА_1 про те, що 16.12.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , де вона проживає разом з донькою, її колишній чоловік- ОСОБА_2 , з яким вона вже близько 2 місяців разом не проживала, оскільки він систематично вчиняє домашнє насильство в сім`ї, відносно якого також було порушено кримінальну справу. ОСОБА_2 вибивав двері квартири, після чого ОСОБА_1 здійснила виклик на лінію "102", після приїзду наряду поліції, увійшовши до помешкання, почав ображати словесно, принижувати в присутності працівників поліції.

В матеріалах справи також наявні пояснення ОСОБА_2 , в яких зазначив, що прийшовши за адресою: АДРЕСА_1 , прийшовши в свою квартиру, двері були закриті, двері відкрила дружина- ОСОБА_1 . 
В судіапеляційноїінстанціїпотерпіла ОСОБА_1 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вказавши, що постійно потерпає від домашнього насильства зі сторони ОСОБА_2 , відносно якого також відкрито кримінальне провадження за № 120 251 000 800 011 77 від 02.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.
В матеріалах справи також наявне відео, долучене до матеріалів справи, дослідивши яке, видно, що зайшовши на поверх працівники поліції побачили ОСОБА_2 , який стояв біля вхідної двері, в неадекватному стані та ламав двері, сказавши, що не може потрапити до своєї квартири, яка належить йому на праві власності. На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відчинила двері квартири, куди зайшли ОСОБА_2 разом з працівниками поліції.
Вже в квартирі ОСОБА_1 почала розповідати працівникам поліції, що це вона викликала наряд через неадекватну поведінку ОСОБА_2 , який виламував двері та кричав на весь поверх. ОСОБА_1 також зазначила, що такі випадки не поодинокі, що колишній чоловік її постійно ображає словесно, нецензурною лайкою та б'є.
Варто також зазначити, що під час спілкування з працівниками поліції, тобто в їх присутності, ОСОБА_2 протягом всього відео словесно ображав ОСОБА_1 . Працівники поліції також зауважили, що ОСОБА_2 був в нетверезому стані.

Після чого відносно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім'ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров'ю потерпілого.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству? домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім'єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Об'єктивна сторона ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає існування обов'язкової ознаки - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Відповідно до Закону України "Про попередження насильства в сім`ї? насильство в сім`ї - це будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю.

Отже, проаналізувавши всі докази у провадженні у їх сукупності, слід дійти висновку про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з викладеними доводами в апеляційній скарзі потерпілої ОСОБА_1 про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Проте, оскільки на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції минули строки накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення, що передбачені ст. 38 КУпАП, на виконання приписів п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, апеляційний суд дійшов до висновку про закриття провадження в справі за вказаним процесуальним законом.

За викладеним, апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Святошинського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року, якоюпровадження в справі про притягнення  ОСОБА_2  до адміністративної 

відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу і події адміністративного правопорушення - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою визнати винним  ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду Г.О.Балацька