Дата документу 02.06.2026	Справа № 554/4608/26	
 	Провадження № 2-о/554/170/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2026 року      м. Полтава
Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді Материнко М.О.
за участю секретаря судового засідання Єфименко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління майном комунальної власності міста, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Заявник просив суд встановити факт належності йому ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації житла від 10.03.1998 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 10.03.1998 року № 988, зареєстрованого Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» і записаного в реєстрову книгу за № 121/16551 від 10.03.1998 виданого на ім`я « ОСОБА_1 ».
В обґрунтуванні посилається на те, що йому, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації житла 10.03.1998 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 10.03.1998 року № 988, зареєстрованого Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» і записаного в реєстровій книзі за № 121/16551 від 10.03.1998, на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Згідно вищевказаного свідоцтва про право власності на житло, співвласниками вищевказаного майна є: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_2 – мати заявника, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 . Ім`я заявника у вказаному свідоцтві про народження записано російською мовою « ОСОБА_6 ».
Разом з тим, станом на момент звернення з даною заявою, ОСОБА_4 помер про, що свідчить запис на звороті свідоцтва про право власності від 10.03.1998 щодо видачі 28.01.2015 державним нотаріусом Четвертої полтавської державної контори свідоцтва про право на спадщину за реєстровими номерами № 1472 та № 1475. 
ОСОБА_3 померла, про що свідчить запис на звороті свідоцтва про право власності від 10.03.1998 щодо видачі 28.01.2015 державним нотаріусом Четвертої полтавської державної контори свідоцтва про право на спадщину за реєстровими номерами № 1478. 
Водночас, ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 виданим 26 серпня 2024 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтава Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (відповідний актовий запис № 1566). 
Отже, на підставі наведених обставин слід стверджувати, що квартира АДРЕСА_1 належала кільком особам на праві спільної сумісної власності. 
Разом з тим, частина з кола осіб співвласників померла, що підтверджується відповідними документами, у зв`язку з чим станом на момент звернення до суду фактично залишилося два співвласники зазначеного майна. 
Окрім заявника, одним із таких співвласників є його мати – ОСОБА_2 , яка у даній справі залучена як заінтересована особа. 
З урахуванням викладеного, виникла необхідність у судовому порядку встановити юридично значимий факт у зв`язку із розбіжностями оскільки, при видачі свідоцтва про право власності на житло в ньому допущено помилку (описку) в імені Заявника, яка перешкоджає останньому володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд.
Так, у вказаному свідоцтві про право власності на житло ім`я Заявника записано, як зазначено у давальному відмінку « ОСОБА_7 », що відповідає імені « ОСОБА_7 » у називному відмінку, що насамперед не співпадає із записом імені в документі, що посвідчує особу Заявника, а саме в паспорті громадянина України серія НОМЕР_4 , який видано Октябрським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 09.12.2003 року, де ім`я Заявника зазначене, як ОСОБА_1 .
З картки фізичної особи-платника податків, дата видачі - 18.12.2002 року; посвідчення водія НОМЕР_5 ,військового квитка серія НОМЕР_6 , диплому серія НОМЕР_7 , вбачається, що ім`я Заявника зазначено як « ОСОБА_7 ».
Позивач вважає, що причина неправильного написання ім`я Заявника ймовірно виникла у зв`язку із неправильним перекладом його імені з російської на українську мову.
Станом на сьогодні Заявник, як власник зазначеної квартири, з метою належного оформлення та проведення державної реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, має намір звернутися до відповідного суб`єкта державної реєстрації прав.
З метою досудового врегулювання ситуації, що склалася Заявником до Управління майном комунальної власності міста 19.12.2025 направлено заяву щодо внесення виправлення до свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданого відділом приватизації житла 10.03.1998, а саме: виправити з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».
У відповідь на вказану заяву Управління майном комунальної власності міста листом № П01-05-01.1-12/859-742 від 24.12.2025 заявника повідомлено про відсутність законодавчих підстав для внесення відповідних виправлень до свідоцтва про право власності, аргументуючи тим, що відповідно до архівних приватизаційних документів, помилки в написанні імені у свідоцтві не допущено «…оскільки згідно з довідкою про склад сім`ї та займані приміщення № 939 від 16.12.1997 (продовжено термін дії довідки 19.02.1998 року), оформленою госпрозрахунковою житлово-експлуатаційною дільницею № 10, Ви були задокументовані як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .».
Водночас дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначена Управлінням майном комунальної власності у відповідності до архівних документів, повністю співпадає з датою народження Заявника.
Оскільки Управлінням майном комунальної власності міста фактично відмовлено у внесенні відповідних виправлень, а іншим способом виправити допущену помилку в правовстановлюючому документі не є можливим виникла необхідність встановити факт належності Заявнику виданого правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації житла 10 березня 1998 року, згідно з розпорядженням (наказом) від 10.03.1998 року № 988 та зареєстрованого 10.03.1998 року Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», записаного в реєстрову книгу за № 121/16551 у судовому порядку.
Ухвалою суду від 20.04.2026 року було відкрито окреме провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління майном комунальної власності міста, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Заявник та його представник у судове засідання не з`явилися, надавши до суду заяву про розгляд справи без участі.
Представник заінтересованої особи Управління майном комунальної власності міста у судове засідання не з`явився, до суду надали пояснення в яких зазначив, що покладається на розсуд суду з врахуванням викладеного у поясненнях, та просить розглянути справу без участі представника Управління і повідомити про прийняте рішення в порядку, визначеному ст. 272 Цивільного процесуального кодексу України.
У відповідності до вимог ч. 2ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до п.2постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»(далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду.
Згідно п.6 ч.1ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до роз`яснення п. 12Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Згідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Також, відповідно до ч. 2ст.315ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів,що мають юридичне значення» № 5від 31.03.1995року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Як роз`яснено в п.12постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити не чітко виражені в наслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Згідно із листом Верховного Суду України 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Зібрані у справі докази письмові документи, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації житла від 10.03.1998 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 10.03.1998 року № 988, зареєстрованого Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» і записаного в реєстрову книгу за № 121/16551 від 10.03.1998 виданого на ім`я « ОСОБА_1 ».
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.256,315,294259,315 - 319 ЦПК України
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління майном комунальної власності міста, ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задольнити.
Встановити факт належності правовстановлюючого документа - ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) свідоцтва про право власності на житло виданого Відділом приватизації житла від 10.03.1998 року, виданого згідно з розпорядженням (наказом) від 10.03.1998 року № 988, зареєстрованого Колективним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» і записаного в реєстрову книгу за № 121/16551 від 10.03.1998 виданого на ім`я « ОСОБА_1 ».
Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасники справи:
Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_2 .
Заінтересовані особі:
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса АДРЕСА_2 . 
Управління майном комунальної власності міста, ЄДРПОУ 13967034, адреса: 36000, місто Полтава, вулиця Соборності, будинок 36. 

Суддя         М.О. Материнко