Справа  №359/3023/26
Провадження №2/359/3918/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого Борця Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Ступарик К.В.,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В березні 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що 22 серпня 2002 року він уклав шлюб з ОСОБА_2 . Позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб, укладений з ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 не з`явився у судове засідання та подав заяву (а.с.13), в якій він підтримує позов та просить здійснювати розгляд цивільної справи в його відсутності.

ОСОБА_2 також не з`явилась у судове засідання та не повідомила про своє ставлення до позову. Зі змісту довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бориспільської міської ради №20-09-5409 від 30 березня 2026 року (а.с.10) вбачається, що місце проживання відповідача зареєстровано по АДРЕСА_1 . Зі змісту довідки форми №20 (а.с.15) вбачається, що ОСОБА_2 відсутня за зареєстрованим місцем проживання. Ця обставина унеможливила вручення їй судової повістки. Тому на підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду цивільної справи.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 22 серпня 2002 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_3 шлюб, зареєстрований у ВРАГС Бориспільського МУЮ Київської області, про що був складений відповідний актовий запис за №248. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_3 було присвоєно прізвище « ОСОБА_4 ». Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 22 серпня 2002 року (а.с.7).

Спірні правовідносини регулюються главою 3 «Загальні положення» та главою 11 «Припинення шлюбу» розділу ІІ «Шлюб. Права та обов`язки» СК України.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них.

Встановлено, що ОСОБА_1 не бажає жити однією сім`єю з відповідачем та заперечує проти вжиття заходів, спрямованих на примирення. Ці обставини свідчать про те, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Примушування ОСОБА_1 до шлюбу з відповідачем не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між позивачем та ОСОБА_2 , належить розірвати.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.ст.263-265, ч.1 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 22 серпня 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що був складений відповідний актовий запис за №248, розірвати.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду         Є.О. Борець