КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м. Київ справа №320/20088/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Парненко В.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Аграрного фонду до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
в с т а н о в и в:

Аграрний фонд (далі - позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 23.11.2023 №00735820702.
В обґрунтування вимог позову позивач посилається на сукупність фактичних та правових обставин, які, на його думку, свідчать про протиправність прийнятого контролюючим органом податкового повідомлення-рішення. Позивач наголошує, що він є державною спеціалізованою бюджетною установою, створеною відповідно до Закону України «Про державну підтримку сільського господарства України», яка повністю утримується за рахунок коштів державного бюджету, діє виключно в межах бюджетних призначень та асигнувань і не має права самостійно формувати фінансові ресурси поза межами бюджетного фінансування. У зв`язку з цим позивач вважає, що виконання податкових обов`язків, зокрема, щодо сплати ПДВ та забезпечення реєстрації податкових накладних, прямо залежить від наявності відповідних бюджетних асигнувань, які у спірний період були відсутні або недостатні. Крім того, позивач вказує, що обставини, які призвели до несвоєчасної реєстрації податкових накладних, виникли незалежно від його волі, зокрема, у зв`язку із передачею належного йому майна (цукру-піску) в управління Національному агентству з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) за ухвалами слідчого судді, подальшою реалізацією цього майна на електронних торгах, а також особливим порядком повернення коштів від такої реалізації. Позивач зазначає, що саме зазначені дії державних органів, а також особливості правового режиму управління активами призвели до виникнення податкових зобов`язань без фактичного отримання ним у відповідний момент коштів, необхідних для їх виконання. Додатково позивач вказує, що ним вживались заходи для належного виконання податкового обов`язку, зокрема, направлялись звернення до уповноважених органів щодо виділення додаткового фінансування для погашення податкових зобов`язань, однак такі кошти не були виділені, що унеможливило своєчасне виконання податкових обов`язків. Також позивач посилається на відсутність реєстраційного ліміту в системі електронного адміністрування ПДВ, що, на його думку, унеможливило реєстрацію окремих податкових накладних. Окрему увагу позивач приділяє обставинам, пов`язаним із відмовою контролюючого органу у прийнятті податкової декларації з податку на додану вартість за серпень 2020 року, яку він оскаржив у судовому порядку, при цьому відповідна справа на момент звернення з даним позовом не розглянута. На думку позивача, саме зазначені дії контролюючого органу вплинули на можливість належного відображення податкових зобов`язань та виконання податкового обов`язку. Також позивач посилається на норми Бюджетного кодексу України, відповідно до яких бюджетні установи не мають права брати на себе зобов`язання понад встановлені бюджетні асигнування, а органи Казначейства здійснюють контроль за цільовим використанням коштів та не допускають проведення платежів без відповідного фінансового забезпечення. У зв`язку з цим позивач вважає, що відсутність фінансування та обмеження бюджетного законодавства виключають можливість притягнення його до відповідальності за порушення податкового законодавства. 
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Київського окружного адміністративного суду справа №320/20088/25 передана до розгляду судді Парненко В.С.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
На виконання ухвали суду від 29.04.2025 надійшла заява про усунення недоліків позову. До заяви долучено докази сплати судового збору.
Таким чином, недоліки позову були усунуті.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 адміністративну справу №320/20088/25 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
16.11.2023 Головним управлінням ДПС у м. Києві на підставі п.п.78.1.7 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, зі змінами та доповненнями, відомостей з єдиного державного реєстру про внесення рішення уповноваженого органу щодо припинення юридичної особи в результаті ліквідації від 27.07.2022 №1000741780084008639, на підставі наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 10.05.2023 №1981-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка АГРАРНОГО ФОНДУ (код ЄДРПОУ 33642355) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 09.06.2023, валютного за період з 01.01.2017 по 09.06.2023, єдиного внеску на загальнообов`язкове держане соціальне страхування – за період з 01.01.2011 по 09.06.2023 та іншого законодавства за відповідний період. 
Перевіркою встановлено, що в порушення п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПКУ, АГРАРНИМ ФОНДОМ не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну на загальну суму 352 781 228,4 грн., в т.ч. ПДВ 58 796 871,4 грн. за серпень 2020 року та липень 2019 року на суму ПДВ 9 178 585,96 грн. 
За результатами перевірки Головним управлінням ДПС у м. Києві 23.11.2023 винесено податкове повідомлення - рішення №00735820702, яким до Аграрного фонду застосовано штраф на суму 3400 грн. 
Не погоджуючись із застосованим штрафом, керуючись положеннями статті 56 Податкового кодексу України Аграрний фонд оскаржив податкове повідомлення рішення Головного управлінням ДПС у м. Києві від 23.11.2023 № 00735820702 в адміністративному порядку і 11.12.2023 за вих. № 40-07/299 подав до Державної податкової служби України скаргу про перегляд та скасування рішення контролюючого органу. 
08.02.2024 Аграрний фонд отримав Рішення Державної податкової служби України від 05.02.2024 № 2757/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги, відповідно до якого залишено без змін податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС у м. Києві від 23.11.2023 № 00735820702, а скаргу - без задоволення.
Вважаючи свої права порушеними, а податкове повідомлення-рішення №00735820702 від 23.11.2023 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим Кодексом України (далі - ПК України).
Підпунктами 20.1.4, 20.1.19 п.20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Статтею 78 Податкового кодексу України врегульований порядок проведення документальних позапланових перевірок.
Згідно пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень;
Відповідно до п.78.4 - 78.8 ст. 78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.
Строки проведення документальної позапланової перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.
Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.
Порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.
Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного капіталу та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Згідно з п. 198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи;
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні засоби почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Підпунктом “г” пункту 198.5 статті 198 ПК України встановлено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.
У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.
Згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу –
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
У пункті 201.1 статті 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги” та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).
Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги”.
З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.
Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.
Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.
Відповідно до п. 120-1.2 ст. 120-1 ПК України у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами “а” - “г” пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
З наявного у матеріалах податкового повідомлення-рішення вбачається, що Головним управлінням ДПС у м. Києві 23 листопада 2023 року прийнято податкове повідомлення-рішення №00735820702 відносно Аграрного фонду, яким на підставі акта перевірки від 16 листопада 2023 року №74881/26-15-07-02-01-03/33642855 застосовано штрафну санкцію у розмірі 3400,00 грн. 
Підставою для прийняття цього податкового повідомлення-рішення контролюючий орган визначив порушення позивачем вимог пункту 198.5 статті 198, пункту 201.1 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, що полягало у відсутності складення та/або реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних на операції зі списання запасів та відображення суми нестач товару за задекларованими даними бухгалтерського обліку.
Зі змісту податкового повідомлення-рішення також вбачається, що контролюючим органом встановлено відсутність складення та реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на загальну суму податку на додану вартість 68 598 324,00 грн. 
При цьому порушення стосувалися фінансово-господарської діяльності платника податків за липень 2019 року та серпень 2020 року. 
Саме за такими періодами, як зазначено у розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення, було встановлено відсутність реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних: за липень 2019 року — на суму ПДВ 9 178 586,00 грн, за серпень 2020 року — на суму ПДВ 59 419 738,00 грн, усього — 68 598 324,00 грн. 
У розрахунку штрафних фінансових санкцій контролюючим органом наведено правову кваліфікацію такого порушення за пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України. Зазначено, що у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної або розрахунку коригування, складених на операції з постачання товарів/послуг, які звільняються від оподаткування податком на додану вартість, або оподатковуються за нульовою ставкою, а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, нараховується штраф у розмірі 5 відсотків обсягу постачання без податку на додану вартість, але не більше 3400 грн. 
Відтак за липень 2019 року контролюючий орган визначив, що 5 відсотків відповідного обсягу постачання без ПДВ становить 2 294 647,00 грн, однак з огляду на граничний розмір санкції до платника застосовано саме 3400,00 грн.
Щодо серпня 2020 року у розрахунку окремо зазначено, що штрафна санкція не застосована у зв`язку з дією пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, відповідно до якого за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню COVID-19, штрафні санкції не застосовуються, крім окремих винятків. 
Тому фактично сума штрафу за податковим повідомленням-рішенням сформована лише за період: липень 2019 року, тоді як порушення за серпень 2020 року відображено у розрахунку, але без застосування додаткової фінансової санкції.
У самому податковому повідомленні-рішенні також зафіксовано, що платником податків не подано заперечень, письмових пояснень, додаткових документів або інформації, які б спростовували виявлені порушення чи підтверджували наявність обставин, що пом`якшують, обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності. Крім того, контролюючий орган зазначив, що обставин, які відповідно до Податкового кодексу України пом`якшують, обтяжують або звільняють від фінансової відповідальності, не встановлено.
Викладені обставини мають істотне значення для вирішення спору, оскільки зі змісту спірного податкового повідомлення-рішення та розрахунку до нього вбачається, що контролюючий орган застосував до позивача не штраф у розмірі всієї суми податкового зобов`язання і не санкцію за несплату ПДВ, а спеціальну фінансову відповідальність саме за відсутність реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних. Отже, предметом перевірки у цій справі є не питання правомірності виникнення податкового зобов`язання як такого, не питання фактичного отримання позивачем коштів від реалізації майна, не порядок фінансування Аграрного фонду як бюджетної установи, а наявність чи відсутність у позивача обов`язку скласти та зареєструвати відповідні податкові накладні, а також правомірність застосування штрафу за невиконання цього обов`язку.
У зв`язку з цим суд виходить з того, що пункт 201.1 статті 201 Податкового кодексу України покладає на платника податку обов`язок на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Кодексом строк. 
Пункт 201.10 цієї ж статті встановлює обов`язок платника податку — продавця товарів/послуг — зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
В свою чергу пункт 198.5 статті 198 Податкового кодексу України передбачає обов`язок платника податку нарахувати податкові зобов`язання та скласти зведену податкову накладну у випадках, коли придбані з ПДВ товари/послуги або необоротні активи починають використовуватись в операціях, які не є господарською діяльністю, у звільнених операціях або в інших випадках, визначених цією нормою.
Суд зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийняте саме у зв`язку з відсутністю реєстрації таких податкових накладних, що самим позивачем не заперечується. Тому посилання позивача на те, що він є бюджетною установою, фінансується з державного бюджету, діє в межах кошторису та не мав достатніх асигнувань, не спростовують самого факту невиконання податкового обов`язку, встановленого Податковим кодексом України.
Бюджетне законодавство визначає порядок взяття бюджетних зобов`язань, здійснення платежів, використання бюджетних коштів та межі повноважень розпорядника бюджетних коштів. Водночас воно не скасовує і не змінює обов`язків платника податків, установлених Податковим кодексом України. Наявність або відсутність бюджетних асигнувань може мати значення для організації фінансової діяльності бюджетної установи, однак не є правовою підставою для невиконання імперативного податкового обов`язку щодо складення і реєстрації податкової накладної. Інакше будь-яка бюджетна установа могла б ставити виконання податкових норм у залежність від стану фінансування, що суперечило б принципу загальності оподаткування та рівності платників перед законом.
Також не можуть бути підставою для скасування податкового повідомлення-рішення доводи позивача про те, що відповідні операції були пов`язані з передачею майна в управління АРМА та подальшою реалізацією цього майна через електронні торги. З позовної заяви вбачається, що сам позивач визнає факт реалізації майна, виникнення у зв`язку з цим податкових наслідків та отримання індивідуальної податкової консультації, відповідно до якої у Аграрного фонду виникав обов`язок щодо нарахування і сплати ПДВ за операцією з примусового продажу арештованого майна. Такі обставини, навпаки, підтверджують, що позивач усвідомлював наявність податкових наслідків відповідних операцій та був обізнаний про необхідність належного відображення їх у податковому обліку.
Посилання позивача на відсутність реєстраційного ліміту також не спростовує правомірності спірного податкового повідомлення-рішення. Відсутність достатнього ліміту у системі електронного адміністрування ПДВ сама по собі не припиняє обов`язку платника податку щодо реєстрації податкової накладної та не є передбаченою Податковим кодексом України безумовною підставою для звільнення від відповідальності за її нереєстрацію. Позивачем не наведено таких обставин, які б свідчили, що невиконання обов`язку з реєстрації податкових накладних було зумовлене неправомірними діями саме контролюючого органу, які безпосередньо унеможливили реєстрацію відповідних податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений строк.
Не приймаються судом і доводи позивача щодо відмови контролюючого органу у прийнятті податкової декларації з ПДВ за серпень 2020 року та наявності іншого судового спору щодо такої відмови. У цій справі оскаржується податкове повідомлення-рішення про застосування штрафу за відсутність реєстрації податкових накладних. При цьому за серпень 2020 року контролюючий орган, хоча і зафіксував суму ПДВ 59 419 738,00 грн у розрахунку як таку, що стосується відсутності реєстрації податкових накладних, однак штраф за цей період не застосував у зв`язку з дією карантинного мораторію, передбаченого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України. Отже, наведені позивачем обставини щодо декларації за серпень 2020 року не впливають на правомірність визначення штрафної санкції у сумі 3400,00 грн, яка фактично застосована за порушення, встановлене за липень 2019 року.
Суд також враховує, що розмір штрафної санкції визначено контролюючим органом із застосуванням граничного обмеження, передбаченого пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України. Так, хоча розрахункові 5 відсотків обсягу постачання без ПДВ за липень 2019 року становили 2 294 647,00 грн, контролюючий орган застосував не цю суму, а граничний розмір штрафу — 3400,00 грн. Це свідчить про те, що фінансова санкція була визначена не довільно, а відповідно до передбаченого законом механізму та з урахуванням встановленого законом максимального розміру відповідальності.
За таких обставин суд доходить висновку, що позивачем не доведено протиправності спірного податкового повідомлення-рішення. Наведені у позові обставини щодо бюджетного статусу Аграрного фонду, відсутності асигнувань, звернень до уповноважених органів, особливостей реалізації майна через АРМА, відсутності реєстраційного ліміту та наявності іншого судового спору не спростовують встановленого контролюючим органом факту відсутності реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних і не є передбаченими законом підставами для звільнення платника від відповідальності.
Резюмуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 23 листопада 2023 року №00735820702 прийняте на підставі акта перевірки, у межах компетенції контролюючого органу, за встановленим фактом відсутності реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, із правильним застосуванням пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України та з урахуванням граничного розміру штрафної санкції. Підстав для визнання такого рішення протиправним та його скасування судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимог позову.
Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною першою статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За приписами статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За наведених обставин у сукупності, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову.
У відповідності до положень ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.
Керуючись статтями 2-10, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
в и р і ш и в:
У задоволенні адміністративного позову Аграрного фонду до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, – відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.