ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 р. 	Справа № 520/28430/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: П`янової Я.В. , Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 03.03.26 по справі № 520/28430/25
за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 
до  Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря"   
про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", в якому просив суд:
- стягнути з Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" на користь головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( НОМЕР_1 в ХОУ АТ "Ощадбанк" МФО 351823 код ЄДРПОУ 14099344 заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах, за вересень 2025 року 366392,90 грн., за Списком №1 - 257308,36 грн., за Списком №2 - 109084,54 грн.
До Харківського окружного адміністративного суду 17.11.2025 надійшла зустрічна позовна заява Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря", у якій просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та скасувати розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України щодо АТ "СВІТЛО ШАХТАРЯ" за вересень 2025 р.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 повернуто зустрічну позовну заяву АТ "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "СВІТЛО ШАХТАРЯ" про стягнення заборгованості.
Не погодившись з вказаною ухвалою, Акціонерним товариством "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" подано апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 та передати справу на розгляд до суду першої інстанції.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2026 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" - задоволено, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2025 по справі № 520/28430/25 - скасовано. Справу №520/28430 вирішено направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Також, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задоволено.
В подальшому, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 зустрічну позовну заяву АТ "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "СВІТЛО ШАХТАРЯ" про стягнення заборгованості повернуто позивачу.
Не погодившись з вказаною ухвалою, АТ "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що вимоги, які викладені у зустрічному позові є взаємопов`язаними із первісним позовом, оскільки в зустрічному позові фактично оскаржується правомірність нарахування заборгованості, яку ГУ ПФУ в Харківській області стягнув в судовому порядку. Питання законності розрахунків пенсійного орагну є ключовим для вирішення спору про стягнення заборгованості і ці питання є предметом зустрічного позову.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Повертаючи зустрічну позовну заяву АТ "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря", суд першої інстанції виходив з того, що прийняття зустрічного позову до провадження в межах цієї справи не є можливим, оскільки розгляд справи судом першої інстанції завершено, а отже спільний розгляд, про який зазначено в ст. 178 КАС України, відсутній. При цьому, спільний розгляд означає обов`язок суду вирішити як первісний, так і зустрічний позов, надаючи оцінку всім обставинам справи у їх взаємозв`язку, а отже, прийняття на даний час до розгляду зустрічного позову створюватиме повторний розгляд справи № 520/28430/25, що порушує принцип незмінності ухваленого судового рішення, фактично призводитиме до переоцінки суддею вже досліджених раніше доказів, яким надано оцінку в судовому рішенні на підставі власного переконання.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанціїю. враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до частини восьмої статті 47 КАС України, відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, може пред`явити зустрічний позов відповідно до положень статті 177 цього Кодексу.
Відповідно статті 177 КАС України відповідач, який не є суб`єктом владних повноважень, має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Отже, зустрічний позов це - самостійна позовна вимога, заявлена відповідачем у процесі, який вже виник, для спільного розгляду з первісним з метою захисту своїх інтересів та як слідує з норми статті 177 КАС України підставами для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом є:
а) взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним;
б) доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів.
При цьому, обов`язковими умовами для цього, є також те, що зустрічний позов повинен виникати з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Матеріалами справи підтверджено, що предметом первісного позову ГУ ПФУ у Харківській області є виникнення АТ "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" заборгованості по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах, за вересень 2025 року 366392 грн. 90 коп., з яких: за Списком №1 - 257308 грн. 36 коп., за Списком №2 - 109084 грн. 54 коп. та відповідно до тексту позову вказаний борг який виник на підставі сформованих розрахунків за вересень 2025 року. Водночас, предметом зустрічного позову АТ "Харківський машинобудівний завод "Світло шахтаря" є питання законності розрахунків Головного управління ПФУ в Харківській областв та є ключовим для вирішення спору про стягнення заборгованості.
Згідно із частиною першою та другою статті 178 КАС України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 178 КАС України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: 1) позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; 2) позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання; 3) позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 4) позивач не надав доказів звернення до відповідача для досудового врегулювання спору у випадках, в яких законом визначено обов`язковість досудового врегулювання, або на момент звернення позивача із позовом не сплив визначений законом строк для досудового врегулювання спору; 5) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду; 6) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу); 7) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи; 8) якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу; 9) у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що оскільки обидва позови (первісний та зустрічний) є взаємопов`язані між собою, оскільки вони виникають з одних правовідносин та спільний їх розгляд є доцільним, відтак вказане виключає до в даному випадку застосування п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Водночас, норми КАС України не містять такої підстави повернення зустрічного позову, як неможливість його прийняття через завершення розгляду справи за первісним позовом.
Слід звернути увагу, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.
За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.
З тексту статті 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975, ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що частиною 1 статті 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.
Відмова суду в прийнятті позовних заяв, скарг, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке згідно статті 64 Конституції України не може бути обмежене.
При цьому, суд першої інстанції залишив поза увагою застосування норм ст. 236 КАС України.
З урахуванням викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що наявність ухваленого рішення за первісним позовом не може бути перешкодою для здійснення правосуддя. В межах даних правовідносин, суд першої інстанції не позбавлений права розглянути вимоги зустрічного позову по суті, оцінивши їх у сукупності із вже з`ясованими обставинами справи задля забезпечення принципу повноти та остаточності судового розгляду. 
За наведеного правового регулювання та обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 по справі №520/28430/25 та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Згідно з п.4 ч.1, ч.2 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
За приписами ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви, у зв`язку з чим ухвала суду на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківський машинобудівний завод "Світло Шахтаря" - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 по справі № 520/28430/25 - скасувати. 
Справу №520/28430 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	Я.В. П`янова   В.Б. Русанова