Справа №592/4511/26
Провадження №2-о/592/119/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року          м.Суми   
Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Перев`язки К.А., заявника ОСОБА_1 , представника заявника Юрко О.В. , представника заінтересованої особи Чхуна С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про встановлення факту, що має юридичне значення, 
У С Т А Н О В И В:
Позиція сторін у справі.
ОСОБА_1 звернулась до Ковпаківського районного суду міста Суми із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, та просить встановити факт постійного його проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
В обгрунтування заяви адвокат Юрко О.В. зазначає, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, про що 23.02.1959 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис №256, батьками зазначені - батько ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 . 28.08.1981 року отримав паспорт громадянина СРСР зразка 1974 року, серії НОМЕР_1 , виданого Ковпаківським РВВС Сумської області. Даний паспорт був втрачений, а паспорт громадянина України ОСОБА_1 так і не отримав.
Листом Управління державної міграційної служби України в Сумській області від 16.06.2025 за №С-58/6/5901-25/5901.3/84-25 заявнику було рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року і лише після встановлення цього факту знову подати пакет документів для встановлення належності до громадянства України. Факт постійного, безперервного проживання на території України підтверджується документами з місць роботи, зокрема - картками П-2, довідками про працевлаштування та актом, складеним головою квартального комітету №43. Отже, на момент проголошення незалежності України заявник постійно проживав на території України, а тому, на думку представника заявника, є всі підстави для задоволення заяви про встановлення юридичного факту. Встановлення факту постійного проживання на території України необхідне заявнику для отримання паспорту громадянина України. Без встановлення факту проживання на території України, заявник позбавлений можливості отримати підтвердження того, що він є громадянином України, отримати паспорт громадянина України, мати права та обов`язки громадянина України.
Від представника заінтересованої особи відзив на заяву не надходив, у судовому засіданні представник заінтересованої особи не заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що є наявні докази перебування заявника станом на 24 серпня 1991 року на території України. 
Процесуальні дії.
Ухвалою Ковпаківського районного суду міста Суми від 26.03.2026 відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , призначено справу до судового розгляду.
Фактичні обставини справи.
Заявник та його представник у судовому засіданні підтримали вимоги заяви з тих підстав, що вказані у заяві і просили задовольнити, враховуючи що встановлення даного факту має юридичне значення, а саме - отримання паспорта України та наступних наслідків. 
Представник заінтересованої особи - Управління Державної міграційної служби України в Сумській області Чхун С.А. не заперечував проти задоволення заяви. 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 під приведенням під присягу та попередженням про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень підтвердила, що вона навчалась в одному класі разом із заявником і постійно підтримувала з ним стосунки і бачила його дуже часто, коли він працював санітаром моргу у Сумському обласному бюро судово-медичної експертизи у 1990 роках. Потім довго не бачила, а потім знову почали спілкуватися та цікавитися за інших, хто з ними навчався. Знає, що заявник із самого народження нікуди не виїжджав з України. 
Суд, заслухавши учасників процесу, свідка, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів у матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту, що має юридичне значення.
Відповідно до ч. 1 та ч 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема, постійного проживання на території України.
Як вбачається, адвокат Юрко О.В. звернулась до Управління державної міграційної служби України в Сумській області з заявою від 23.05.2025 щодо оформлення паспорта громадянина України у зв`язку із втратою паспорта зразку 1974 року.
У відповіді на вказане звернення Управління державної міграційної служби України в Сумській області від 16.06.2025 року повідомив про те, що з метою ідентифікації особи відносно заявника та перевірки факту належності особи до громадянства України встановлено, шо 28.02.1981 року Ковпаківським РВВС м. Суми ОСОБА_1 документований паспортом громадянина колишнього СРСР серії НОМЕР_1 , а паспортом громадянина України не задокументований. Рекомендовано звернутися до суду про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. 
Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, про що 23.02.1959 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зроблено актовий запис №256, батьками зазначені - батько ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_4 . 
Управлінням державної міграційної служби України в Сумській області на адвокатський запит адвоката Оксани Юрко перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був документований паспортом колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , видний 28.02.1981 року Ковпаківським РВВС м. Суми. 
У заяві на видачу паспорта місце реєстрації ОСОБА_1 зазначено - АДРЕСА_1 .
Архівним відділом Сумської міської ради від 16.06.2025 року за №1034/2 надані архівні довідки про стаж роботи, заробітну плату ОСОБА_1 , а саме архівна довідка про те, що у документах архівного фонду Сумського фарфорового заводу м. Суми з особового складу є відомості про роботу ОСОБА_1 : прийнятий на роботу транспортувальником 4 розряду до цеху випалу та сортування фарфорових виробів з 10 серпня 1988 року (наказ )розпорядження) №220 про прийом на роботу та звільнений з посади 091 серпня 1989 року (наказ (розпорядження) №226 про припинення трудового договору від 27 липня 1989 року та надана довідка про його заробітну платну за цей період та особиста карта ОСОБА_1 , де домашня адреса зазначена - АДРЕСА_1 .
На адвокатський запит адвоката Оксани Юрко обласним комунальним закладом «Сумське обласне бюро судово-медичної експертиза» від 04.09.2024 року за №01-21/480 повідомляє, що ОСОБА_1 , 1959 року народження працював санітаром моргу у Сумському обласному бюро судово-медичної експертизи у період з 01.02.1990 року по 28.06.1993 року та з 01.04.1996 року по 31.12.1995 року і надана особова картка ОСОБА_1 із зазначеною адресою проживання: АДРЕСА_1 .
Міністерством внутрішніх справ України департаментом інформації на адвокатський запит щодо надання інформації про притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності та інформації, за якою можливо встановити його особу, зокрема, алфавітна і дактилоскопічна карта та фотозображення та повідомили, що станом на 02.09.2024 за даними інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості гр. ОСОБА_1 , уродженця м. Суми, 05.07.2002 Сумським районним судом Сумської області засуджено за ч.1 ст. 194, ч.3 ст.185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, Шосткинським районним судом Сумської області від 20.02.2004 року умовно-достроково звільнений і місце проживання як у вироку, так і довідці зазначено АДРЕСА_1 . 
Відповідно до акту від 18 березня голови квартального комітету №43 Будяк О.І., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Суми, у період з 1981 року по 2001 рік фактично проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно із ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», № 5 від 31.03.1995 року встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 315 ЦПК України суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 315 ЦПК України та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення юридичних фактів, у тому числі, й постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Отже, реалізація права на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.
Питання громадянства України регулюється Конституцією України, законами України, указами Президента України, міжнародними договорами України. Основними нормативно-правовими актами з питань громадянства України є Закон України «Про громадянство України», Указ Президента України від 27.03.2001 року №215 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України».
Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України.
У відповідності до п. 8 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.03.2001р. №215, встановлення належності до громадянства України стосується: а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон і не мають в паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року, зокрема: осіб, які станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України; осіб, які станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України; б) осіб, які станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті "а" цього пункту; в) осіб, які станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в дитячих будинках, загальноосвітніх школах-інтернатах для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Оформлення належності до громадянства України стосується осіб, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким в паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", і дітей таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття. Перевірка належності до громадянства України стосується осіб, які перебувають за кордоном і в яких відсутні документи, що підтверджують громадянство України, або якщо виникла необхідність перевірки факту перебування таких осіб у громадянстві України; осіб, які перебувають на території України на законних підставах і в яких відсутні документи, що підтверджують громадянство України, або якщо виникла необхідність перевірки факту перебування таких осіб у громадянстві України. Для перевірки належності до громадянства України заявник подає заяву про перевірку належності до громадянства України, у якій викладає, у зв`язку з якими обставинами потребує проведення перевірки належності до громадянства України.
У п. 9 Порядку вказано, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону особа, яка станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має в паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) паспорт громадянина колишнього СРСР. У разі втрати паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка про перебування особи в громадянстві колишнього СРСР станом на 24 серпня 1991 року, оформлена територіальним підрозділом Державної міграційної служби України (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Отже, одним із документів для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону "Про громадянство України", що подає особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, є судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Тобто в таких випадках одним із необхідних документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.
Стаття 1 Закону України «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України». Так, безперервне проживання на території України - постійне проживання на території України особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, на лікування, реабілітацію, що підтверджується відповідним документом підприємства, установи, організації, закладу освіти, закладу охорони здоров`я, закладу реабілітації.
Відповідно до положень Закону України "Про громадянство України" і Порядку для набуття громадянства України заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження його на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.
Ураховуючи вищезазначене, необхідно дійти висновку, що належність до громадянства України встановлюється на підставі статті 3 Закону України "Про громадянство України" і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час та такий факт підлягає встановленню на підставі судового рішення.
Подібні правові висновки висловлені в постановах Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 522/20494/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 523/14707/19, від 19 травня 2021р. у справі №496/818/19.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Надані заявником докази, суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, вони пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991.
За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку, встановлення факту постійного проживання на території України, який просить встановить заявник, підтверджується поясненнями свідка та письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, які належить задовольнити.
Керуючись ст. 293-294, 315, 316, 318 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Задовльнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення.
Установити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Суми Сумської області на території України станом на 24 серпня 1991 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заявник - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа - Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, м.Суми, вул.Г.Кондратьєва, 27, код ЄДРПОУ 37846270.

Повний текст рішення виготовлено 15 травня 2026 року.

Суддя Галина КОРОЛЬОВА