Справа № 991/2317/25
Провадження 1-кп/991/36/25

У Х В А Л А 
іменем України

14 травня 2026 року м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі судді ОСОБА_1 , 
за участю секретаря судового  ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про виділення матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 в окреме провадження у кримінальному провадженні № 62022100130000251 від 02.06.2022 
за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Макіївка Донецької області; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 364 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Великі Чорнокінці Чортківського району Тернопільської області; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин України,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 27 частиною 2 статті 28 частиною 2 статті 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №62022100130000251 від 02.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 364 КК України.
Прокурор САП ОСОБА_3 звернувся з клопотанням про виділення матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 в окреме провадження у зв`язку із укладенням угоди про визнання винуватості. 

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_8 погодився на спрощений механізм видачі у порядку екстрадиції на територію України. 
Захисник ОСОБА_7 підтвердив волевиявлення обвинуваченого ОСОБА_8 і добровільність при укладенні угоди про визнання винуватості. 
Захисник ОСОБА_6 заперечив проти виділення матеріалів провадження стосовно ОСОБА_8 , пославшись на те, що в матеріалах міститься різна інформація про дату укладення угоди, а також на те, що відповідна угода укладена після затримання ОСОБА_8 , що обумовлює сумнів у її добровільності. 

Заслухавши думки учасників, дослідивши матеріали, Суд дійшов таких висновків. 
За ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Як стало відомо в судовому засіданні, сторони досягли згоди щодо укладення угоди про визнання винуватості на етапі судового розгляду (допит свідків), що не суперечить положенням процесуального законодавства. 
Відповідно до ч. 8 ст. 469 КПК України у разі якщо кримінальне провадження здійснюється щодо кількох осіб, які підозрюються чи обвинувачуються у вчиненні одного або кількох кримінальних правопорушень, і згода щодо укладення угоди досягнута не з усіма підозрюваними чи обвинуваченими, угода може бути укладена з одним (кількома) з підозрюваних чи обвинувачених. Кримінальне провадження щодо особи (осіб), з якими досягнуто згоди, підлягає виділенню в окреме провадження. Для вирішення питання про виділення матеріалів провадження Суду достатньо взаємного твердження сторін про досягнення згоди сторін на укладення такої угоди. Форма, зміст угоди про визнання винуватості, обставини її укладення, добровільність обвинуваченого на її укладення тощо є предметом окремого судового розгляду. 
Згідно з ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть бути виділені в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, за правилами, передбаченими ст. 217 цього Кодексу. 
Згідно з ч. 3, 4 ст. 217 КПК України та ч. 8 ст. 469 КПК України виділення матеріалів можливе, якщо воно не впливає на повноту й об`єктивність судового розгляду щодо інших обвинувачених. З огляду на позиції сторін, а також характер та стадію судового провадження, виділення матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не перешкоджатиме здійсненню правосуддя відносно іншого обвинуваченого і не обмежить його права.
Суд вважає за необхідне відреагувати на доводи захисника ОСОБА_6 , якими він обґрунтовував неможливість виділення матеріалів в окреме провадження. 
У випадку укладення одним із обвинувачених угоди про визнання винуватості питання про виділення матеріалів кримінального провадження щодо нього фактично не належить до дискреційних повноважень суду, оскільки така необхідність прямо випливає із конструкції кримінального процесуального закону та природи самої угоди.
КПК України виходить із того, що провадження на підставі угоди є особливою, спрощеною та фактично консенсуальною процедурою здійснення правосуддя. Її зміст полягає у відмові сторін від повноцінного змагального судового розгляду, дослідження доказів у загальному порядку та вирішення питання винуватості на підставі безпосереднього судового дослідження всього доказового масиву. Натомість щодо інших обвинувачених, які угоди не уклали, суд зобов`язаний забезпечити класичний судовий розгляд із дотриманням усіх гарантій змагальності, безпосередності та презумпції невинуватості.
Поєднання цих двох процесуальних форм у межах одного судового провадження є внутрішньо суперечливим. Суд не може одночасно щодо одного обвинуваченого перевіряти угоду у спрощеному порядку, фактично спираючись на визнання вини, а щодо іншого зберігати повну нейтральність і досліджувати питання винуватості виключно за результатами судового розгляду. Саме тому законодавець передбачив імперативний механізм процесуального розмежування таких проваджень.
Фактично після надходження угоди про визнання винуватості суд опиняється не перед питанням процесуальної доцільності виділення відповідно до того, як це може вплинути на розгляд справи, а перед необхідністю забезпечення процесуальної сумісності різних порядків кримінального провадження - загального і особливого на підставі угоди. Тому виділення матеріалів не лежить у площині судового розсуду, а є процесуальним обов`язком, який випливає із самої логіки законодавчих положень щодо провадження на підставі угод.
Дискреція суду традиційно передбачає можливість вибору між кількома правомірними варіантами процесуальної поведінки. Однак у цій ситуації такого альтернативного правомірного варіанта немає, оскільки залишення провадження об`єднаним створювало б ризик порушення фундаментальних засад кримінального провадження і обмеження прав обвинуваченого. Тому виділення матеріалів у такій ситуації має розглядатися не як факультативне право суду, а як необхідна процесуальна гарантія забезпечення справедливого судового розгляду щодо всіх обвинувачених і належної реалізації спеціальної процедури провадження на підставі угоди.
Своєю чергою, оцінка добровільності, так само як і будь-яких інших обставин укладення угоди про визнання винуватості, законність самої процедури тощо є предметом безпосереднього судового розгляду в межах окремого провадження на підставі угоди.
З урахуванням зазначеного Суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про виділення матеріалів відносно ОСОБА_8 в окреме провадження слід задовольнити, оскільки це відповідає процесуальному порядку укладення й розгляду угод про визнання винуватості та забезпечує розумні строки судового розгляду.

Керуючись статтями 334, 372, 376, 468-469 КПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити. 
2.Виділити з кримінального провадження № 62022100130000251 від 02.06.2022 в окреме провадження матеріали в частині обвинувачення ОСОБА_8 . 
3.Передати відділу документального забезпечення Управління документообігу та організаційного забезпечення Вищого антикорупційного суду для оформлення виділення провадження із присвоєнням нового єдиного унікального номера судової справи та його реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду в порядку ст. 35 КПК України.
4.Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя         ОСОБА_9