ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2026	м. Дніпро	Справа № 904/1832/26	

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА", м. Кременчук, Полтавська область 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ", смт. Радушне, Криворізький район, Дніпропетровська область
про стягнення 163 901,27 грн, - 

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників 

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" на свою користь 78 823,18 грн. інфляційних нарахувань, 44 663,95 грн. 3 % річних. Судові витрати просить стягнути з відповідача.
Позивач зазначає, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору поставки №28/06-24 від 28.06.2024 в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2026 у справі №904/1832/26 доставлена Товариству з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" 06.04.2026 о 17:49, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (ухвали господарського суду від 06.04.2026) до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ".
04.05.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ НОВАТЕК-УКРАЇНА", 114 001, 99 грн інфляційних нарахувань, 49 899, 28 грн 3% річних, 3328, 00 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000, 00 грн.
05.05.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в якій просить суд стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000, 00 грн. 
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2026 прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.
Копія ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2026 у справі №904/1832/26 доставлена Товариству з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" 05.05.2026 о 17:58, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (ухвали господарського суду від 05.05.2026) до електронного кабінету Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ".
Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2026 у справі №904/1832/26 відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовом протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.2026 у справі №904/1832/26 відповідачу встановлений строк на подання відзиву на позовом з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Станом на дату ухвалення рішення від Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" відзиву на позов чи клопотання про продовження строку на подання відзиву на позов до господарського суду не надходило.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Враховуючи, що відповідач не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ: 

28.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "БІОІЛ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (покупець) було укладено договір поставки № 28/06-24 від 28.06.2024, відповідно до пункту 1.1 якого, в порядку і на умовах визначених цим договором, Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві нафтопродукти (надалі – "Продукція"), а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити Продукцію згідно умов даного Договору. 
Номенклатура, обсяг, ціна, умови та строки постачання, умови та строки оплати Продукції визначаються в Специфікаціях, котрі після їх підписання Сторонами, стають невід`ємною частиною цього Договору (пункт 1.2 Договору). 
Відповідно до пункту 3.1. договору, продукція постачається Постачальником Покупцеві партіями. Умови, базис, строки постачання кожної партії Продукції узгоджуються Сторонами додатково в Специфікаціях до даного договору. Під партією Продукції розуміється найменування та кількість Продукції, яка поставляється по одній товарно-транспортній накладній. 
Пунктом 3.4.3. договору визначено, що датою виконання зобов`язання по постачанню Продукції автомобільним транспортом Постачальника (датою постачання) вважається дата проставляння штампу і підпису представника Покупця (вантажоодержувача) на екземплярах товарно-транспортної накладної, підтверджуючої прийом Продукції в пункті призначення. 
При постачанні Продукції автомобільним транспортом право власності, а також ризики випадкової загибелі та/або псування Продукції переходять від Постачальника до Покупця у момент виконання Постачальником зобов`язання по передачі Продукції Покупцеві (вантажоодержувачеві) в залежності від базису постачання (п. 3.4.6. Договору). 
Згідно пункту 4.1. договору, ціна за одиницю виміру Продукції, загальна вартість, строки та порядок оплати кожної партії Продукції, що поставляється за цим Договором, погоджується Сторонами в окремих Специфікація до цього Договору. 
Якщо Сторонами обрано 100% передплату як форму розрахунку за Продукцію, то відвантаження Продукції відбувається лише в повністю оплаченому, на день відвантаження, обсязі. У випадку недостатності коштів на розрахунковому рахунку Постачальника для відвантаження Продукції в повному обсязі відповідно до відвантажувальної заявки Покупця, відвантаження Продукції відбувається у 100% оплачених обсягах. При цьому претензії Покупця щодо обсягу поставки не приймаються (п.п. 4.1.1. п. 4.1. Договору). 
Пунктом 4.6 договору, покупець проводить оплату Продукції шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника або за іншими вказаними ним реквізитами на умовах та в строки, передбачені відповідною Специфікацією однак у будь-якому разі не пізніше 5 (п`яти) календарних днів з дати підписання Сторонами відповідної видаткової накладної на Продукцію. Датою перерахування коштів вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника 
Відповідно до п. 10.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині розрахунків між Сторонами – до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. У випадку, якщо жодна із Сторін, не менш як за 30 (тридцять) календарних днів до закінчення строку дії даного Договору, не повідомить іншу сторону про свій намір припинити його дію, Договір вважається подовженим на кожен наступний календарний рік. Кількість таких подовжень необмежена.
Пунктом 10.8 договору встановлено, що жодна із сторін не має права передавати свої права та зобов`язання за цим договором третій стороні без письмової згоди іншої сторони.
23.11.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "БІОІЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" укладено додаткову угоду №1 відповідно до змісту якої, Сторони виклали розділ 10 "Строк дії Договору та інші умови" в новій редакції.
Так, зокрема пунктом 10.8 договору в його первісній редакції було вилучено. Натомість, у новій редакції у пункті 10.9 договору зазначено, що у випадках, не передбачених цим договором, сторони керуються чинним законодавством України.
28.06.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "БІОІЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" було укладено специфікацію №1 до Договору на поставку бітуму дорожнього марки 70/100 у кількості 24,040 тон, за ціною 1 тонна вартістю – 32775 грн з ПДВ. Всього 787911 грн з ПДВ. Крім того у вказаній специфікації Сторонами було узгоджено, зокрема умови та строки поставки (оплату) Продукції. 
Поставка продукції згідно специфікації №1 від 28.06.2024 року до Договору, підтверджується: рахунком на оплату №6 від 28.06.2024 року, видатковою накладною №4 від 28.06.2024 року та ТТН №Р28/06/24 від 28.06.2024 року. 
06.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "БІОІЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" було укладено специфікацію №2 до Договору на поставку бітуму дорожнього марки 70/100 у кількості 24,680 тон, за ціною 1 тонна вартістю – 32775 грн з ПДВ. Всього 808887 грн з ПДВ. Крім того у вказаній специфікації Сторонами було узгоджено, зокрема умови та строки поставки (оплату) Продукції. 
Поставка продукції згідно специфікації №2 від 06.07.2024 року до Договору, підтверджується: рахунком на оплату №4 від 06.07.2024 року, видатковою накладною №9 від 06.07.2024 року та ТТН №Р05/07/24 від 05.07.2024 року. 
14.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "БІОІЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" укладено специфікацію №3 до Договору на поставку бітуму дорожнього марки 70/100 у кількості 23,180 тон, за ціною 1 тонна вартістю – 29000 грн з ПДВ. Всього 672220 грн з ПДВ. Крім того у вказаній специфікації Сторонами було узгоджено, зокрема умови та строки поставки (оплату) Продукції. 
Поставка продукції згідно специфікації №3 від 14.08.2024 року до Договору, підтверджується: рахунком на оплату №36 від 14.08.2024 року, видатковою накладною №42 від 14.08.2024 року та ТТН №Р13/08/24-1 від 13.08.2024 року. 
17.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "БІОІЛ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" укладено специфікацію №4 до Договору на поставку бітуму дорожнього марки 70/100 у кількості 24,380 тон, за ціною 1 тонна вартістю – 29000 грн з ПДВ. Всього 707020 грн з ПДВ. Крім того у вказаній специфікації Сторонами було узгоджено, зокрема умови та строки поставки (оплату) Продукції. 
Поставка продукції згідно специфікації №4 від 17.08.2024 року до Договору, підтверджується: рахунком на оплату №38 від 17.08.2024 року, видатковою накладною №44 від 17.08.2024 року та ТТН №Р17/08/24-1 від 17.08.2024 року. 
11.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" згідно платіжної інструкції №380 перерахував на розрахунковий рахунок Постачальника грошові кошти у сумі 511911 грн. У призначені платежу вказано, що це оплата за бітум, згідно рахунку №4 від 28.06.24 р., у т.ч. ПДВ 20% - 85318,50 грн. 
12.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" згідно платіжної інструкції №381 перерахував на розрахунковий рахунок Постачальника грошові кошти у сумі 173229 грн. У призначені платежу вказано, що це оплата за бітум, згідно рахунку №4 від 28.06.24 р., у т.ч. ПДВ 20% - 28871,50 грн. 
16.08.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" згідно платіжної інструкції №383 перерахував на розрахунковий рахунок Постачальника грошові кошти у сумі 300380 грн. У призначені платежу вказано, що це оплата за бітум, згідно рахунку №9 від 06.07.24 р., у т.ч. ПДВ 20% - 50063,33 грн. 
02.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "БІОІЛ" (за умовами договору – Первісний Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" (за умовами договору – Новий Кредитор) було укладено Договір відступлення права вимоги №1/12-24 від 02.12.2024.
Відповідно до пункту 1 договору, в порядку та на умовах визначених цим Договором, Первісний Кредитор повністю відступає, а Новий Кредитор повністю набуває усі без виключення права вимоги та інші права, що належать Первісному Кредитору на момент укладення цього Договору та/або можуть виникнути в майбутньому на підставі Договору поставки №28/06-24 від 28.06.2024, специфікацій до нього (надалі – Основне зобов`язання), укладеним між Первісним Кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, селище міського типу Радушне (з), Нікопольське шосе, будинок 16, код ЄДРПОУ: 37272378) (надалі – Боржник). 
Пунктом 4 договору визначено, що Сторони з урахуванням умов викладених в пункті 1 даного договору погодили право вимоги всіх без винятку сум право на отримання яких виникло або може виникнути в майбутньому на підставі Основного зобов`язання, рішення суду, виконавчих проваджень (зокрема, витрати в межах виконавчих проваджень, витрати на професійну правничу допомогу, тощо), які виникли або можуть виникнути в майбутньому та які так чи інакше стосуються Основного зобов`язання. 
Зазначене право вимоги також включає в себе право вимоги (стягнення) всіх без винятку сум за Основним зобов`язанням у тому числі основну заборгованість, неустойку (штраф/пеня), інфляційні витрати та 3% річних згідно ст. 625 Цивільного кодексу України та/чи іншого роду матеріальної та моральної відповідальності, та/чи компенсацій, та/чи збитків за невиконання або неналежне виконання Боржником своїх зобов`язань перед Первісним Кредитором за Основним зобов`язанням. 
Пунктом 6 договору передбачено, що сторони дійшли взаємної згоди про те, що права вимоги первісного кредитора переходить до нового кредитора з моменту підписання цього договору та отримання оригіналів всіх документів, визначених у пункті 1 договору за актом приймання-передачі.
Згідно п. 8 Договору Первісний Кредитор зобов`язаний повідомити Боржника про відступлення права вимоги протягом 10 календарних днів з моменту підписання цього Договору. 
Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін (пункт 11 Договору). 
02.12.2024 року між Первісним Кредитор та Новим Кредитором згідно Договору був підписаний акт приймання-передачі документів №1 відповідно до пункту 1 якого, Первісний Кредитор повністю передав, а Новий Кредитор повністю прийняв оригінали усіх документів, що стосуються Основного зобов`язання за переліком наведеним в акті. 
03.12.2024 року Первісний Кредитор у відповідності до пункту 8 Договору засобами поштового зв`язку направив на адресу Боржника повідомлення, відповідно до якого інформував останнього про відступлення права вимоги та Нового Кредитора.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі 904/5368/24 від 04.03.2025, яке набрало законної сили 01.04.2025, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" основний борг у розмірі 1 990 518,00 грн, пеню у розмірі 279 836,22 грн, 3% річних у розмірі 33 721,91 грн, інфляційні втрати у розмірі 160 812,31 грн та судовий збір у розмірі 29 578,66 грн.
Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною відкрито виконавче провадження №77706123 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2025 №904/5368/24 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Новатек-Україна" основного боргу у розмірі 1 990 518 грн, пені у розмірі 279 836 грн 22коп, 3% річних у розмірі 33 721 грн 91 коп, інфляційних втрат у розмірі 160 812 грн 31 коп. та судового збору у розмірі 29 578 грн 66 коп.
Позивач повідомив, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2025 у справі №904/5368/24 відповідачем (боржником) не виконане.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" посилається на несвоєчасні розрахунки Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" за поставлений товар за договором №28/06-24 від 28.06.2024 у сумі 1 990 518 грн., яка стягнута рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі 904/5368/24 від 02.04.2025, тому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, нарахувало до стягнення 114 001,99 грн. інфляційного збільшення за період з червня 2025 по березень 2026, 49 899,28 грн. 3 % річних за період з 04.07.2025 до 04.05.2026, що і є причиною виникнення спору. 
Предметом спору, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, є стягнення з відповідача на користь позивача 114 001,99 грн. інфляційного збільшення, 49 899,28 грн. 3 % річних, нарахованих за прострочення оплати за договором №28/06-24 від 28.06.2024 у сумі 1 990 518 грн., яка стягнута рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі 904/5368/24 від 02.04.2025.
Предметом доказування у справі є обставини укладання договору №28/06-24 від 28.06.2024, строк оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати за договором, наявність/відсутність підстав для нарахування інфляційних втрат та 3% річних.
Відповідно до частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.
Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 114 001,99 грн. інфляційного збільшення за період з червня 2025 року по березень 2026 року, 49 899,28 грн. 3 % річних за період з 04.07.2025 по 04.05.2026. 
Враховуючи наявність факту прострочення виконання зобов`язання за договором №28/06-24 від 28.06.2024 у сумі 1 990 518 грн., яка стягнута рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/5368/24 від 04.03.2025, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. 
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача 114 001,99 грн інфляційних втрат та 49 899,28 грн 3% річних.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".
Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 328,00 грн.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").
Ціна позову становить 163 901,27 грн, отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 2 662,40 грн (3 328,00 грн х 0,8).
Разом з тим, при зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 328,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №621 від 02.04.2026 на суму 3 328,00 грн. 
Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Цією статтею унормовано підстави повернення судового збору, зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.
Таким чином, підлягає поверненню з державного бюджету сума 665,60 грн (3 328,00 грн – 2 662,40 грн), як надмірно сплачена позивачем при зверненні з позовом до суду.
Оскільки на час ухвалення рішення у справі клопотання особи, яка сплатила судовий збір не подано. господарський суд при ухваленні рішення не вирішує питання про повернення судового збору з Державного бюджету. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000, 00 грн. 
Матеріалами справи підтверджується, що 06.12.2024 між Каблучко Дмитром Олеговичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" (клієнт) укладено договір № 06/12 про надання правничої допомоги від 06.12.2024.
Відповідно до пункту 1.1 договору адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правничу допомогу клієнту щодо стягнення заборгованості (у тому числі неустойки, інфляційних та 3 % річних згідно ст. 625 ЦК України) за договором поставки №28/06-24 від 28.06.2024 року, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, селище міського типу Радушне (3), Нікопольське шосе, будинок 16, Код ЄДРПОУ: 37272378), включаючи підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості, усіх інших необхідних процесуальних документів в процесі розгляду позовної заяви та участі в судових засіданнях.
Відповідно до пункту 2.1 договору адвокат надає необхідну правничу допомогу відповідно до вимог законодавства України та чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість, яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пункту 3.2 договору клієнт зобов`язаний прийняти надану Адвокатом правничу допомогу та здійснити оплату гонорару Адвоката згідно з цим договором.
Відповідно до пункту 4.2.1. договору цим договором клієнт доручає адвокату представляти права та інтереси Клієнта у господарських судах першої, апеляційної та касаційної інстанції без будь-яких обмежень, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, в тому числі, але не виключно: підписувати позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; підписувати та подавати від імені Клієнта документи; засвідчувати копії документів, тощо.
Відповідно до пункту 5.1. договору сторони погодили фіксований розмір гонорару адвоката за підготовку позовної заяви та її розгляд в суді першої інстанції у розмірі 218 000, 00 грн., який оплачується клієнтом протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня ухвалення рішення судом.
Відповідно до пункту 6.3. договору надання правничої допомоги підтверджується Актом приймання-передачі наданої правничої допомоги, підписаної сторонами протягом 3 (трьох) календарних днів від дня фактичного надання адвокатом правничої допомоги клієнту та оплати клієнтом гонорару.
Відповідно до пункту 8.1. договору цей договір укладено строком на 1 (один) календарний рік, який набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 06.12.2025 року включно.
04.12.2025 між Каблучко Дмитром Олеговичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" було укладено Додаткову угоду №2 до Договору про надання правничої допомоги №06/12 від 06.12.2024 року відповідно до пункту 1 якої сторони домовились змінити п. 8.1 розділу 8 "Інші умови Договору" Договору та викласти його у наступній (новій редакції), а саме: п. 8.1 розділу 8 "Інші умови Договору" договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2026 включно. 
26.03.2026 між Каблучко Дмитром Олеговичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" (клієнт) було укладено Додаткову угоду №3 до Договору про надання правничої допомоги №06/12 від 06.12.2024 року відповідно до пунктів 1,2 якої сторони домовились про те, що Адвокат бере на себе зобов`язання надати необхідну правничу допомогу Клієнту щодо нарахування та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, селище міського типу Радушне (3), Нікопольське шосе, будинок 16, код ЄДРПОУ: 37272378) в судовому порядку індексу інфляції та 3% річних згідно ст. 625 ЦК України у зв`язку із неналежним виконанням ним своїх зобов`язань в частині погашення (сплати) заборгованості, що присуджена рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2025 року по справі №904/5368/24, а також складання інших процесуальних документів по судовій справі.
Сторони домовились про те, що розмір гонорару Адвоката за надання правничої допомоги визначеної в п. 1 цієї Додаткової угоди №3 є фіксованим та становить 120000 (дванадцять тисяч гривень), 00 копійок, який оплачується Клієнтом протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня ухвалення рішення судом.
Адвокатом Каблучко Дмитром Олеговичем було виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" Рахунок на оплату №1/5 від 05 травня 2026 року відповідно до якого товари (роботи, послуги): Надання правничої допомоги адвокатом згідно договору про надання правничої допомоги №06/12 від 06.12.2024 року та додаткової угоди №3 від 26.03.2026 року до нього. Всього 12 000,00 грн.
05.05.2026 між Каблучко Дмитром Олеговичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" (клієнт) було складено Акт №3 приймання-передачі наданої правничої допомоги згідно Договору про надання правничої допомоги №06/12 від 06.12.2024 року відповідно до якого адвокат надав, а клієнт прийняв наступну правничу допомогу:
Складання позовної заяви (разом із деталізованим розрахунком сум нарахування інфляційних та 3% річних згідно ст. 625 ЦК України) та подання її через Електронний суд до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, селище міського типу Радушне (3), Нікопольське шосе, будинок 16, код ЄДРПОУ: 37272378) на користь Клієнта інфляційних нарахувань та 3% річних згідно ст. 625 ЦК України. (пункт 1.1.1 акту) 
Складання та подання через Електронний суд по справі №904/1832/26, заяви про збільшення зменшення збільшення розміру позовних вимог. або 
Складання та подання через Електронний суд по справі №904/1832/26, заяви про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, селище міського типу Радушне (3), Нікопольське шосе, будинок 16, код ЄДРПОУ: 37272378) на користь Клієнта витрат на професійну правничу допомогу разом із доказами її обгрунтування. (пункт 1.1.2., пункт 1.1.3 акту)
Гонорар Адвоката за цим Актом №3 зважаючи при цьому на положення п. 2 Додаткової угоди №3 є фіксованим та становить 12000 (дванадцять тисяч гривень), 00 копійок, який сплачується Клієнтом протягом 30 (тридцяти) робочих днів з дня ухвалення рішення судом. (пункт 2 акту)
Підписання цього Акту №3 є свідченням того, що Сторони не мають жодних претензій. (пункт 3 акту)
Цей Акт №3 після його підписання Сторонами, стає невід`ємною частиною Договору. (пункт 4 акту)
Між Каблучко Дмитром Олеговичем (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" (клієнт) було підписано Детальний опис наданої правничої допомоги та розрахунок її витрат відповідно до якого вид правничої допомоги: Складання позовної заяви (разом із деталізованим розрахунком сум нарахування інфляційних та 3% річних згідно ст. 625 ЦК України) та подання її через Електронний суд до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, селище міського типу Радушне (3), Нікопольське шосе, будинок 16, код ЄДРПОУ: 37272378) на користь Клієнта інфляційних нарахувань та 3% річних згідно ст. 625 ЦК України. Витрачений час Адвоката 3 год. Складання та подання через Електронний суд по справі №904/1832/26, заяви про збільшення або зменшення/збільшення розміру позовних вимог. 1 год 30 хв., Складання та подання через Електронний суд по справі №904/1832/26, заяви про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, селище міського типу Радушне (3), Нікопольське шосе, будинок 16, код ЄДРПОУ: 37272378) на користь Клієнта витрат на професійну правничу допомогу разом із доказами її обґрунтування. 1 год. Розмір гонорару: 12 000,00 грн.
Частинами 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини 3 названої статті для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 5 названої статті передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Отже, суд вправі покласти лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).
Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
Жодний з названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката, суд зазначає, що дане питання необхідно розглядати в двох площинах: по-перше, це договірні відносини позивача з адвокатом (адвокатами) стосовно надання юридичних послуг і, по-друге, це вимога про оплату наданих послуг відповідачем. 
Стосовно першого аспекту суд виходить із основоположного принципу цивільного права – принципу свободи договору. Позивач має право на свій розсуд оцінити вартість послуг адвоката, навіть у розмірі ціни позову. 
Стосовно другої площини розглядуваного питання суд зазначає, що положення Господарського процесуального кодексу України про стягнення вартості послуг адвоката по-суті є оплатою відповідачем наданих позивачеві послуг з правничої допомоги. І в цьому аспекті оцінка вартості послуг позивачем не має беззаперечного статусу. 
Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 Господарського процесуального кодексу України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.
Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.) 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.
У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, що "під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи". За таких обставин, колегія суддів у справі № 922/2869/19 вказала, що висновки судів про частково відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав непов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчать про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати про те, як саме повинна застосовувати. 
Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.11.2021 у справі №910/7520/20. 
Господарський суд зазначає, що позовна заява у справі підписана представником позивача адвокатом Каблучко Дмитром Олеговичем, під час розгляду справи до суду надходили клопотання від представника позивача адвоката Каблучко Дмитра Олеговича.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується надання послуг на правничу допомогу у справі №904/1832/26 Товариству з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" адвокатом Каблучко Дмитром Олеговичем.
Господарський суд, здійснивши аналіз ціни, предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі під час розгляду справи, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу; відсутність заперечень відповідача щодо заявленої до стягнення суми штрафних санкцій (відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов), господарський суд дійшов до висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі №904/1832/26 в розмірі 12 000,00 грн є співмірною та підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" про стягнення 163 901, 27 грн задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРНАТ" (53081, Дніпропетровська область, Криворізький район, смт. Радушне, Нікопольське шосе, буд. 1б; код ЄДРПОУ 37272378) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НОВАТЕК-УКРАЇНА" (юридична адреса: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Софіївська, будинок 26, кімната 2, приміщення 38; код ЄДРПОУ 42234439) 114 001,99 грн інфляційних втрат, 49 899,28 грн 3% річних, 2 422,40 грн витрат по сплаті судового збору, 12 000,00 грн. витрат на правничу допомогу. 
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.05.2026

Суддя Ю.А. Бажанова