ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2026 року м. Дніпро Справа № 908/197/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач) 
суддів: Іванова О.Г., Фещенко Ю.В.,
при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС»

на рішення Господарського суду Запорізької області (головуючий суддя Боєва О.С., судді - Мірошниченко М.В., Федько О.А.) від 13.10.2025 р. та додаткове рішення від 30.10.2025 р. у справі № 908/197/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ»
про стягнення суми 6 540 028,99 грн, - 

ВСТАНОВИВ:

У січні 2025 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» суми 6 540 028,99 грн основного боргу.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо повної оплати виконаних позивачем робіт за Договором підряду № 01/02 від 01.02.2023.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 13.10.2025 р. у справі № 908/197/25:
- позов задоволено частково;
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ», код ЄДРПОУ 41696968 (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС», код ЄДРПОУ 44980156 (69001, м. Запоріжжя, вул. Дивногорська, буд. 9) суму 1 224 грн 00 коп. заборгованості;
- у задоволенні іншої частини позову відмовлено;
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ», код ЄДРПОУ 41696968 (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС», код ЄДРПОУ 44980156 (69001, м. Запоріжжя, вул. Дивногорська, буд. 9) суму 14 грн 69 коп. витрат зі сплати судового збору та суму 24 грн 33 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.10.2025 р. у справі № 908/197/25:
- заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/197/25 про стягнення з ТОВ «Будівельна компанія «БУДМІКС» на користь ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 193 765,81 грн задоволено частково;
- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС», код ЄДРПОУ 44980156 (69001, м. Запоріжжя, вул. Дивногорська, буд. 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ», код ЄДРПОУ 41696968 (69010, м. Запоріжжя, вул. Червона, буд. 34) суму 40 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
- у задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.
Не погодившись із цими рішеннями господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС», в якій просить суд:
- скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 13.10.2025 р. у справі № 908/197/25 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 6 538 804,99 грн та в цій частині ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Будмікс» задовольнити;
- скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.10.2025 р. у справі № 908/197/25 та здійснити перерозподіл судових витрат, понесених позивачем в суді першої інстанції, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати щодо сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 117 698,48 гривень.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає наступне:
- вважає, що суд першої інстанції не здійснив дослідження триваючих правовідносин, а вирішив справу виходячи з аналізу лише окремих доказів. Апелянт наполягає на тому, що надані ним докази на підтвердження обставин фактичного виконання робіт за договором є більш вірогідними, ніж докази, наведені відповідачем на їх спростування. Вказує на надання позивачем первинних документів по всіх операціях, які відбувались між сторонами по договору за період з 01.02.2023 року по 02.09.2024 року, зокрема: розрахунку № 1 з наведеними даними усіх операцій; детальних актів, де визначались назви об`єктів, назва (вид) робіт, їх перелік, вартість та перелік використаних для виконання цих робіт матеріалів;
- на думку апелянта, суд першої інстанції не врахував положень про те, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, які діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Вважає, що при оцінці всіх господарських операцій по договору, за увесь період взаємодії, суд міг переконатись у тому, що відповідач аналогічні документи позивача приймав, не висловлював зауважень, приймав роботи, сплачував їх, а по операціям, по яким утворилась заборгованість, які оформлені в аналогічний спосіб, висловлює заперечення лише проти способу їх оформлення, разом з тим, не висуває заперечень проти якості проведених робіт при наявності доказів на підтвердження факту їх реального виконання;
- стверджує, що замовник безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов`язку оплатити роботи, виконані за договором;
- незаконність додаткового рішення суду першої інстанції від 30.10.2025 року, як похідного рішення у цій справі, апелянт пов`язує з визнанням незаконним основного рішення місцевого господарського суду від 13.10.2025 року.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.01.2026 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.10.2025 р. та додаткове рішення від 30.10.2025 р. у справі № 908/197/25, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 06.04.2026 р.
27.02.2026 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» подав до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 13.10.2025 р. та додаткове рішення від 30.10.2025 р. у справі № 908/197/25 - без змін.
В обґрунтування своїх заперечень проти доводів апеляційної скарги відповідач, зокрема, зазначає наступне:
- вказує на те, що без належним чином затверджених Кошторисів позивач був позбавлений можливості розпочати виконання робіт та не мав права отримати від відповідача матеріали, необхідні для початку виконання робіт. На переконання відповідача, відсутність затвердженого Кошторису унеможливлювала не лише початок виконання робіт, а й обчислення їх вартості, що, своєю чергою, виключає можливість визначення суми авансу. Таким чином, як стверджує відповідач, він не здійснював авансового платежу за спірні роботи, а будь-які грошові перекази, на які посилається позивач, не можуть вважатися належним виконанням зобов`язань за договором у частині попередньої оплати саме за спірні роботи;
- стверджує, що відсутність виконавчої документації, передбаченої пунктами 5.2.4, 5.2.8, 6.1 договору, свідчить про неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань. Як вважає відповідач, позовні вимоги про стягнення заборгованості за нібито виконані роботи є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними доказами, відповідно, відповідач не мав об`єктивної можливості прийняти нібито виконані роботи, підтвердити їх якість та відповідність, а отже - не має обов`язку їх оплачувати;
- відзначає, що позивач не надав жодного доказу про призначення відповідальних осіб, не підтвердив залучення працівників, і не надав жодних доказів проходження інструктажу, як це передбачено умовами договору (підпункти 7.3.1, 7.3.3), а також не надав доказів укладення договорів субпідряду, найму чи інших правочинів, які б підтверджували залучення сторонніх осіб до виконання робіт. У зв`язку з чим апелянт вважає очевидним факт відсутності у позивача можливості виконати роботи власними силами;
- вказує на ненадання позивачем до суду жодної податкової декларації на підтвердження реальності надання ним послуг відповідачу, а відсутність факту реєстрації податкових накладних на підставі спірних актів здачі-прийняття, на переконання відповідача, додатково свідчить про нереальність відповідних господарських операцій;
- зауважує, що позивач не здійснив жодних дій, спрямованих на організацію приймання робіт. Так, акти, які були направлені відповідачу поштою 02.09.2025 року, були складені в односторонньому порядку, без участі представників відповідача, без огляду об`єкта, без погодження обсягу та якості робіт. На переконання відповідача, такий спосіб передачі актів суперечить суті приймання робіт, передбачених договором. У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач приймав роботи або що позивач ініціював їх приймання, відповідно, на думку відповідача, у позивача не виникло права на складання актів приймання-передачі, як того вимагають положення договору (п. 2.9);
- вважає, що за умови відсутності доказів ініціювання позивачем реального процесу здачі-прийняття робіт, факт направлення позивачем на адресу відповідача актів виконаних робіт не породжує жодних правових наслідків для сторін договору. На думку відповідача, він мав законні підстави для відмови від підписання спірних актів здачі-прийняття робіт і реалізував це право шляхом направлення на адресу позивача відповідного листа від 13.10.2024. Той факт, що відповідач направив позивачу письмову відмову від спірних актів пізніше, ніж протягом 5 календарних днів, не дає підстав стверджувати, що роботи вважаються прийнятими, оскільки ні положення договору, ні положення ЦК України не передбачають можливість автоматичного прийняття робіт, без доказів реального їх виконання, на підставі односторонніх актів здачі-прийняття;
- стверджує, що наявні в матеріалах справи рахунки, які нібито були сформовані протягом вересня 2023 - червня 2024 року, не можуть породжувати обов`язок з оплати робіт, які нібито були виконані позивачем лише 02.09.2024;
- на переконання відповідача, детальні акти, на які посилається позивач як на доказ виконання робіт, не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки вони: не передбачені умовами договору; не містять ознак погодження з боку відповідача; не підтверджують факт прийняття робіт уповноваженими представниками відповідача;
- вважає, що необхідно враховувати зміст експертних висновків, які суд першої інстанції визнав неналежними доказами.
12.03.2026 р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» подав до Центрального апеляційного господарського суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач підтвердив незмінність власної позиції зі спору, що викладена в апеляційній скарзі.
У судовому засіданні по справі оголошувалась перерва з 06.04.2026р. по 01.06.2026р. 
Представник апелянта у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.
Директор та представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечили, вважають оскаржувані рішення та додаткове рішення законними та обґрунтованими, прийнятими з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу позивача безпідставною, у зв`язку з чим просили залишити оскаржувані рішення та додаткове рішення без змін.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції від 13.10.2025 р. у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 01.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» (Замовник, відповідач у даній справі) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» (Виконавець, позивач у справі) 01.02.2023 уклали Договір підряду № 01/02 (надалі - Договір), за умовами якого Виконавець зобов`язався за завданням Замовника власними та залученими силами і засобами, на свій ризик виконати комплекс будівельно-монтажних робіт, надалі - роботи, а Замовник - прийняти виконані роботи в узгоджені сторонами строки і сплатити їхню вартість на умовах даного Договору (п. 1.1 Договору).
В пункті 1.2. Договору визначено, що фактом узгодження сторонами складу, кількості та вартості робіт є письмове підтвердження з боку відповідальної особи Замовника наданого Виконавцем кошторисного розрахунку (в подальшому - Кошторис), отримане за допомогою засобів електронного зв`язку.
У разі потреби внесенні суттєвих змін в затверджені склад та кількість робіт, сторони мають право за взаємною згодою ініціювати перегляд складу та кількості робіт з умовою збереження погоджених одиничних розцінок на окремі види робіт. На такі роботи складається окремий Кошторис, який узгоджується згідно порядку зазначеному в п. 1.2. (п. 1.3 Договору).
Відповідно до п.п. 1.4, 1.5 Договору, в кожному Кошторисі зазначається адреса об`єкту, назва (вид) Робіт, їх перелік та перелік необхідних для виконання цих робіт матеріалів. Роботи виконуються з матеріалів Замовника, які передаються Виконавцю на підставі актів приймання-передачі.
В пункті 2.1 Договору передбачено: роботи, що виконуються на умовах Договору оплачуються по узгодженим Сторонами цінам, згідно кожного окремого Кошторису. При цьому остаточні склад, кількість та вартість виконаних робіт визначаються та погоджуються сторонами у відповідних актах приймання-передачі виконаних робіт.
Загальна сума Договору визначається сумою усіх підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт протягом дії Договору (п. 2.2 Договору).
Згідно з п. 2.5 Договору оплата виконаних робіт (наданих послуг) проводиться:
- за фактично виконані роботи (надані послуги), обсяг яких визначається в актах приймання-передачі виконаних робіт;
- за місяць, в якому послуги надавались Замовнику;
- на підставі рахунків, що складаються Виконавцем відповідно до належно оформлених актів приймання-передачі виконаних робіт;
- протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня отримання Замовником рахунку на оплату наданих послуг;
- шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. 
В пункті 2.6 Договору визначений порядок оплати:
- Замовник перераховує на поточний рахунок Виконавця аванс (здійснює попередню оплату) в розмірі 30 % від загальної вартості робіт, визначених у відповідному погодженому сторонами Кошторисі на підставі рахунку, отриманого від Виконавця. 
- Остаточний розрахунок здійснюється Замовником на підставі затвердженого та підписаного сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт протягом 5 робочих днів з дати його підписання та за умови отримання від Виконавця відповідного рахунку.
Замовник може здійснювати проміжні платежі за надані послуги. За згодою Сторін можливий інший порядок розрахунків (п.п. 2.7, 2.8 Договору). 
Відповідно до п. 2.9 Договору, належне виконання Виконавцем робіт по даному Договору оформлюється (підтверджується) підписанням сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Виконавець зобов`язаний скласти, підписати та передати Замовнику Акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) не пізніше 3 робочих днів з дати приймання робіт, а Замовник зобов`язаний прийняти та підписати Акт зі свого боку у термін не пізніше 5 робочих днів з дати його отримання.
У разі, якщо Замовник відмовиться підписати Акт приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) у вище зазначений термін, він зобов`язаний надати Виконавцю в той же термін обґрунтовану письмову відмову від підписання Акту приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) з обов`язковим зазначенням причин відмови (п. 2.10 Договору).
В п.п. 3.1 - 3.3 Договору обумовлені строк і порядок виконання робіт, за змістом яких визначено, що Виконавець зобов`язаний: розпочати виконання робіт протягом 3-х днів з моменту отримання попередньої оплати та за умови отримання матеріалів, необхідних для виконання робіт, передбачених кошторисом; виконати роботу в строк, визначний сторонами при погоджені Кошторису. Датою закінчення виконання певних робіт вважається дата їх прийняття Замовником за актом приймання-передачі виконаних робіт.
Згідно з п.п. 9.2 - 9.4 Договору, факт виконання та вартість виконаних робіт підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі виконаних робіт. Протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання Актів Замовник зобов`язаний розглянути та підписати їх в разі відсутності зауважень, або в такий саме строк направити Виконавцю мотивовану відмову від їх підписання. Прийняття виконаних робіт здійснюється Замовником за умови належного виконання робіт та надання Виконавцем документів, що підтверджують якість матеріальних ресурсів, використаних при виконанні робіт (якщо наявність сертифікатів, протоколів є обов`язковою згідно з чинним законодавством України) та іншої документації щодо таких робіт, передбаченої проектною документацією, Договором та/або законодавством.
У разі виявлення неналежного виконання робіт, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на вартість виконаних робіт, ненадання необхідних документів, Замовник має право відмовитись від підписання наданих документів (п. 9.5 Договору).
Відповідно до пп. 5.1.1 пункту 5.1 Договору, Виконавець має право вимагати оплати робіт за Договором у відповідності до умов Договору.
Замовник зобов`язаний прийняти в установленому Договором порядку належно виконані роботи. Своєчасно здійснювати оплату виконаних робіт згідно умов Договору (пп. 4.2.1, 4.2.2 пункту 4.2 Договору).
Згідно з п. 15.1, п. 15.3 Договору, останній вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2023, а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання сторонами. У разі, якщо від жодної із сторін за два тижні до закінчення терміну дії цього Договору не поступить письмове повідомлення про розірвання Договору, Договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік.
Як вказано позивачем у позові, в ході виконання умов Договору підряду № 01/02 від 01.02.2023 року сторони розробляли кошториси, а з часом складали детальні акти, де визначались назви об`єктів, вид робіт, їх перелік, вартість та перелік використаних для виконання цих робіт матеріалів. Після фактичного приймання виконаної роботи по детальному акту та на його основі позивачем складались акти здачі-приймання робіт (надання послуг). Частина цих актів була підписана та оплачена відповідачем у повному обсязі. Частина ж актів відповідачем не підписана, а саме - залишились не підписаними наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг) (копії яких разом з виставленими позивачем рахунками на їх оплату додані позивачем до позову):
1. № 26 від 18.10.2023 на суму 988704,94 грн з ПДВ (рахунок № 27 від 16.05.2023);
2. № 43 від 02.09.2024 на суму 1225557,04 грн з ПДВ (рахунок № 45 від 22.09.2023);
3. № 45 від 02.09.2024 на суму 1685254,03 грн з ПДВ (рахунок № 54 від 23.10.2023);
4. № 48 від 02.09.2024 на суму 851186,95 грн з ПДВ (рахунок № 2 від 04.01.2024);
5. № 50 від 02.09.2024 на суму 1696543,54 грн з ПДВ (рахунок № 4 від 18.01.2024);
6. № 51 від 02.09.2024 на суму 207338,10 грн з ПДВ (рахунок № 6 від 25.01.2024);
7. № 52 від 02.09.2024 на суму 102024,78 грн з ПДВ (рахунок № 9 від 25.01.2024 - один на два акти № 52 та № 31);
8. № 31 від 18.06.2024 на суму 25530,00 грн з ПДВ (рахунок № 9 від 25.01.2024 - один на два акти № 52 та № 31);
9. № 53 від 02.09.2024 на суму 551605,07 грн з ПДВ (рахунок № 10 від 25.01.2024);
10. № 54 від 02.09.2024 на суму 109116,60 грн з ПДВ (рахунок № 11від 30.01.2024);
11. № 58 від 02.09.2024 на суму 473283,70 грн з ПДВ (рахунок № 17 від 01.03.2024);
12. № 59 від 02.09.2024 на суму 119977,20 грн з ПДВ (рахунок № 18 від 01.03.2024);
13. № 57 від 02.09.2024 на суму 91021,20 грн з ПДВ (рахунок № 21 від 06.03.2024); 
14. № 61 від 02.09.2024 на суму 44746,62 грн з ПДВ (рахунок № 24 від 15.03.2024);
15. № 63 від 02.09.2024 на суму 77077,76 грн з ПДВ (рахунок № 30 від 11.04.2024);
16. № 66 від 02.09.2024 на суму 113725,46 грн з ПДВ (рахунок № 37 від 22.04.2024);
17. № 67 від 02.09.2024 на суму 432125,51 грн з ПДВ (рахунок № 38 від 22.04.2024);
18. № 68 від 02.09.2024 на суму 219830,20 грн з ПДВ (рахунок № 41 від 25.04.2024);
19. № 69 від 02.09.2024 на суму 101381,70 грн з ПДВ (рахунок № 42 від 04.05.2024);
20. № 71 від 02.09.2024 на суму 248549,87 грн з ПДВ (рахунок № 47 від 04.05.2024);
21. № 73 від 02.09.2024 на суму 58441,80 грн з ПДВ (рахунок № 49 від 06.06.2024);
22. № 74 від 02.09.2024 на суму 1656,00 грн з ПДВ (рахунок № 51 від 21.06.2024);
23. № 75 від 02.09.2024 на суму 11253,90 грн з ПДВ (рахунок № 55 від 28.06.2024);
24. № 76 від 02.09.2024 на суму 26388,78 грн з ПДВ (рахунок № 56 від 28.06.2024).
Позивач зазначив, що відповідач частково оплатив роботи, які були виконані по актам: № 26 від 18.10.2023, № 31 від 18.06.2024, №№ 43, 45, 50, 51, 52, 53, 58, 59, 61, 63, 67, 73 від 02.09.2024; роботи по актам №№ 48, 54, 57, 66, 68, 69, 71, 74, 75, 76 від 02.09.2024 не оплачені повністю.
Згідно з листом вих. № 02/09-2 від 02.09.2024 (т. 1, арк.с. 204-205) позивач направив на адресу ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» вищезазначені акти здачі-приймання робіт (надання послуг), крім актів № 26 від 18.10.2023 та № 31 від 18.06.2024, та рахунки на оплату. Просив підписати акти здачі-приймання робіт (надання послуг), повернути один примірник ТОВ «БК «БУДМІКС» та доплатити вартість виконаних будівельно-монтажних робіт в сумі 6 499 172,64 грн.
На підтвердження направлення листа вих. № 02/09-2 від 02.09.2024 з доданими до нього документами та їх отримання відповідачем, до позовної заяви додані копії фіскального чеку, поштової накладної № 6900121342459 від 03.09.2024, опису вкладення з відбитком поштового штемпеля від 03.09.2024 та копію рекомендованого повідомлення про вручення вказаного поштового відправлення представнику ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» 19.09.2024.
ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» листом від 13.10.2024 № 1742, який був направлений позивачу 15.10.2024 (т. 2, арк.с. 103-104), повідомив ТОВ «БК «БУДМІКС» про відмову у підписанні отриманих актів здачі-приймання робіт (надання послуг) у зв`язку з непогодженням з переліком, складом, вартістю, якістю та належним виконанням робіт, зазначених у актах.
Позивач звернувся до суду з позовом, за яким відкрито провадження у цій справі, з позовними вимогами про стягнення з відповідача суми 6 540 028,99 грн основного боргу, яка складається з:
- залишку заборгованості, з урахуванням часткової оплати, по актам здачі-приймання робіт (надання послуг): № 26 від 18.10.2023 (борг 1224,00 грн); № 43 від 02.09.2024 (борг 1004628,84 грн); № 45 від 02.09.2024 (борг 1092890,41 грн), № 50 від 02.09.2024 (борг 1312566,66 грн); № 51 від 02.09.2024 (борг 184481,16 грн); № 52 від 02.09.2024 (борг 79067,07 грн); № 53 від 02.09.2024 (борг 478590,65 грн); № 58 від 02.09.2024 (борг 237559,70 грн); № 59 від 02.09.2024 (борг 72230,58 грн); № 61 від 02.09.2024 (борг 31844,27 грн); № 63 від 02.09.2024 (борг 57403,48 грн); № 67 від 02.09.2024 (борг 207428,51 грн); № 73 від 02.09.2024 (борг 6003,00 грн);
- заборгованості по актам здачі-приймання робіт (надання послуг), які не оплачені повністю: № 48 від 02.09.2024 на суму 851186,95 грн; № 54 від 02.09.2024 на суму 109116,60 грн; № 57 від 02.09.2024 на суму 91021,20 грн; № 66 від 02.09.2024 на суму 113725,46 грн; № 68 від 02.09.2024 на суму 219830,20 грн; № 69 від 02.04.2024 на суму 101381,70 грн; № 71 від 02.09.2024 на суму 248549,87 грн; № 74 від 02.09.2024 на суму 1656,00 грн; № 75 від 02.09.2024 на суму 11253,90 грн; № 76 від 02.09.2024 на суму 26388,78 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено реального виконання робіт (їх обсягів та вартості) за Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №№ 43, 45, 48, 50, 51, 52, 53, 54, 57, 58, 59, 61, 63, 66, 67, 68, 69, 71, 73, 74, 75, 76 від 02.09.2024, № 31 від 18.06.2024 та доведено виконання робіт за Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 26 від 18.10.2023, відповідно позовні вимоги задоволені судом частково - на суму 1 224,00 грн, а у задоволенні іншої частини позовних вимог судом відмовлено у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду, з огляду на наступне.
За змістом ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Згідно з ч.ч. 1, 2, 4 ст. 837 § 1 глави 61 ЦК України, за договором підряду підрядник зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.
В статті 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.
Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч. 4 ст. 879 ЦК України).
З положень ч. 1 ст. 853 ЦК України слідує, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.
В частині 1 ст. 854 ЦК України визначено: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 882 ЦК України, замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов`язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Як вже було зазначено вище, частина актів здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором не була підписана відповідачем.
Правова позиція щодо застосування положень статті 882 ЦК України, стосовно акту виконаних робіт, підписаного однією стороною, викладена у постановах Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18, від 02.06.2023 у справі № 914/2355/21 та у постановах Верховного Суду від 31.05.2022 у справі № 916/693/21, від 14.07.2021 у справі № 911/1981/20, від 20.04.2021 у справі № 905/411/17, від 17.03.2021 у справі № 910/11592/19, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 21.08.2019 у справі № 917/1489/18, від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18.
Відповідно до цієї правової позиції передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором. При цьому підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акту виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту. У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акту виконаних робіт) законом покладено саме на замовника. Якщо замовник у порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК України, статті 193 Господарського кодексу України.
Також у пункті 45 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.09.2023 по справі № 906/386/21 зазначено наступне: «Правова позиція щодо застосування судами ч. 4 ст. 882 ЦК є сталою в судовій практиці Верховного Суду. Так, зокрема, стосовно акта виконаних робіт за договором підряду, підписаного однією стороною, правовий висновок викладено у п. 6.3 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі № 910/7446/18 та інших. Цей висновок полягає в тому, що «передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором».
Отже, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.
Таким чином, для встановлення наявності підстав для оплати робіт за договором підряду, які оформлені актами здачі-приймання робіт (надання послуг), підписаними однією стороною, необхідним є встановлення та оцінка таких істотних обставин для цього, як обґрунтованість відмови замовника від підписання акту виконаних робіт та реального/фактичного виконання робіт за договором підряду.
Встановлення вказаних обставин входить до предмета доказування у цій справі № 908/197/25.
Згідно з частиною 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 76, 77 ГПК України).
З матеріалів справи вбачається, що в рамках Договору підряду № 01/02 від 01.02.2023 позивачем були складені, зокрема, Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 26 від 18.10.2023, № 31 від 18.06.2024, №№ 43, 45, 48, 50, 51, 52, 53, 54, 57, 58, 59, 61, 63, 66, 67, 68, 69, 71, 73, 74, 75, 76 від 02.09.2024.
Листом вих. № 02/09-2 від 02.09.2024 позивач направив ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» у двох примірниках Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) №№ 43, 45, 48, 50, 51, 52, 53, 54, 57, 58, 59, 61, 63, 66, 67, 68, 69, 71, 73, 74, 75, 76 від 02.09.2024, які отримані відповідачем 19.09.2024.
ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» листом від 13.10.2024 № 1742 повідомив ТОВ «БК «БУДМІКС» про відмову у підписанні отриманих актів здачі-приймання робіт (надання послуг) у зв`язку з непогодженням з переліком, складом, вартістю, якістю та належним виконанням робіт, зазначених у актах.
В Актах здачі-приймання робіт (надання послуг) №№ 43, 45, 48, 50, 51, 52, 53, 54, 57, 58, 59, 61, 63, 66, 67, 68, 69, 71, 73, 74, 75, 76 від 02.09.2024 позивачем зроблена відмітка про відмову ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» від їх підписання. 
Як вказує позивач, відповідач частково оплатив роботи, а саме по актам: № 26 від 18.10.2023, № 31 від 18.06.2024, №№ 43, 45, 50, 51, 52, 53, 58, 59, 61, 63, 67, 73 від 02.09.2024; роботи по актам №№ 48, 54, 57, 66, 68, 69, 71, 74, 75, 76 від 02.09.2024 не оплачені повністю.
Детальна інформація щодо здійснених відповідачем часткової оплати по спірним актам здачі-приймання робіт (надання послуг), наведена у тексті позовної заяви та у розрахунку заборгованості, доданому до позовної заяви (т. 1, арк.с. 11-12), також позивачем додані до позову копії банківських виписок на підтвердження здійснених відповідачем оплат.
Доказів направлення позивачем відповідачу Актів здачі-приймання робіт (надання послуг) № 26 від 18.10.2023, № 31 від 18.06.2024 матеріали справи не містять.
Разом з тим, Акт № 26 від 18.10.2023 на суму 988704,94 грн (т. 1, арк.с. 57 зі зворотного боку) підписаний Замовником та скріплений його печаткою; по Акту № 31 від 18.06.2024 на суму 25530,00 грн (т. 1, арк.с. 121), згідно з інформацією відображеною позивачем у розрахунку, заборгованість відсутня.
Як вже було зазначено вище, відповідно до усталеної практики Верховного Суду щодо застосування ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт підрядником за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови замовника про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.
В пункті 2.9 Договору зазначено, що Замовник зобов`язаний прийняти та підписати Акт зі свого боку у термін не пізніше 5 робочих днів з дати його отримання. 
Зі змісту п. 9.3 Договору підряду № 01/02 від 01.02.2023 слідує, що Замовник зобов`язаний розглянути Акти та підписати їх в разі відсутності зауважень протягом 5 календарних днів з моменту їх отримання, або в такий саме строк направити Виконавцю мотивовану відмову від їх підписання.
Таким чином, лист від 13.10.2024 № 1742 про відмову від підписання Актів здачі-приймання робіт (надання послуг), датованих 02.09.2024, які були направлені позивачем листом вих. № 02/09-2 від 02.09.2024 та отримані ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» 19.09.2024, був надісланий останнім з порушенням строку, встановленого умовами Договору. В обґрунтування своєї відмови від підписання актів здачі-приймання робіт ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» зазначив, що не погоджується з переліком, складом, вартістю, якістю та належним виконанням робіт, зазначених у актах.
При цьому, слід зазначити, що відповідно до пп. 9.7.6 Договору, у разі виникнення між Замовником і Виконавцем спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе виконавець, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями виконавця та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.
Проте, всупереч умовам Договору, ані позивач, ані відповідач, одразу, після виникнення спірних питань щодо виконання/невиконання будівельних робіт, проведення відповідної експертизи не ініціювали.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України, засадами цивільного законодавства, зокрема, є: справедливість, добросовісність та розумність.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.04.2019 у справі № 390/34/17, зокрема, визначено, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, що відповідатиме зазначеним критеріям та уявленням про честь і совість (такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/16579/20).
Суд виходить з того, що у принципі добросовісності, а саме - при реалізації прав і повноважень, закладений принцип неприпустимості зловживання правом, згідно з якими здійснення прав та свобод однієї особи не повинне порушувати права та свободи інших осіб. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.
Відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Двосторонній характер договору підряду зумовлює взаємне виникнення у кожної із сторін прав та обов`язків.
На підтвердження виконання робіт по не підписаним відповідачем актам здачі-приймання робіт (надання послуг) позивач посилається на детальні акти, на основі яких, як вказує позивач, ним в подальшому були складені акти здачі-приймання робіт (надання послуг).
Так, до позовної заяви позивачем додані документи (т. 1, арк.с. 168-202) з різними назвами («Акт виконаних робіт», «Акт»), які, як стверджує позивач, підтверджують узгодження з замовником (відповідачем) та виконання позивачем робіт, по спірним актам здачі-приймання робіт (надання послуг).
Дослідивши вищезазначені документи, судова колегія констатує, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що вони не є належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, які підтверджують реальність виконання робіт за спірними актами здачі-приймання робіт та на вказані у цих спірних актах здачі-приймання робіт сумах, з огляду на наступне:
- Акт виконаних робіт, найменування об`єкта: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 25, договір підряду № 01/02 від 01.02.2023 (т. 1, арк.с. 168-171) не підписаний з боку Замовника; нижньому правому куті останньої сторінки цього документа містяться підписи невстановлених осіб - без зазначення прізвищ, посад тощо;
- Акт, найменування об`єкта: магазин м. Запоріжжя, Чарівна, 163, договір підряду № 01/02 від 01.02.2023 (т. 1 арк.с. 186) не підписаний з боку Замовника;
- Акт № 2/2, найменування об`єкта: магазин м. Запоріжжя, Соборний, 226, кошторис № 2/2 від 24.01.2024 (т. 1, арк.с. 187) не підписаний з боку Замовника;
- Акт № 2, договір підряду № 01/02 від 01.02.2023, виконання ремонтно-будівельних робіт за адресою: м. Запоріжжя, Соборний, 226, кошторис № 2 від 24.01.2024 (т. 1, арк.с. 188) не підписаний з боку Замовника;
- Акт, найменування об`єкта: магазин м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 25, договір підряду № 01/02 від 01.02.2023 (т. 1, арк.с. 194-195), не підписаний з боку Замовника;
- документ без назви, найменування об`єкта: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 25, договір підряду № 01/02 від 01.02.2023, (т. 1, арк.с. 197 зі зворотного боку) не підписаний з боку Замовника; в нижньому правому куті містяться підписи невстановлених осіб - без зазначення прізвищ, посад тощо; 
- Акт тротуарна плитка, договір підряду № 01/02 від 01.02.2023, виконання ремонтно-будівельних робіт за адресою: м. Запоріжжя, Соборний, 226 (т.1, арк.с. 198), не підписаний з боку Замовника;
- Акт, договір підряду № 01/02 від 01.02.2023, виконання ремонтно-будівельних робіт за адресою: м. Запоріжжя, Чарівна, 163, (т.1, арк.с. 201), не підписаний з боку Замовника;
- Акт, договір підряду № 01/02 від 01.02.2023, виконання ремонтно-будівельних робіт за адресою: м. Запоріжжя, Нижньодніпровська, 25 (т.1, арк.с. 201 зі зворотного боку) не підписаний з боку Замовника; в нижньому правому куті містяться підписи невідомих осіб - без зазначення прізвищ, посад тощо.
Інша частина вищезазначених документів (актів) з адресами об`єктів виконання робіт: вул. Сорочинська, 14А; Чарівна, 163; Краснова, 7; Синенка, 69; Полякова, 17; Аваліані, 1; пр. Соборний, 226; Соборний, 266 мають посилання на інший договір: № 10/9 2022р або взагалі відсутнє посилання на будь-який договір. Ці акти також не підписані з боку Замовника; в частині цих документів в нижньому правовому куті містяться підписи без зазначення прізвищ, посад відповідних осіб, в декількох актах зазначено прізвище «Олійник».
В пункті 14.7 Договору визначено, що для комунікації в рамках виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони використовують електронні адреси. Зокрема, з боку Замовника вказана електронна адреса: О.Oliinyk@apelmon.uа.
При цьому, умовами Договору підряду № 01/02 від 01.02.2023 не передбачено складання Виконавцем (позивачем) «Детальних актів» та надання їх на підписання (погодження) Замовнику/відповідальним особам Замовника; визначення у Договорі конкретних відповідальних осіб, уповноважених на підписання від імені Замовника будь-яких документів в ході виконання Договору також відсутнє.
Зі змісту п.п. 2.1, 2.9 Договору слідує, що остаточні склад, кількість та вартість виконаних робіт визначаються та погоджуються сторонами у відповідних актах приймання-передачі виконаних робіт; належне виконання Виконавцем робіт оформлюється (підтверджується) підписаним сторонами Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).
Судова колегія зауважує, що відповідно до п. 1.2 Договору фактом узгодження сторонами складу, кількості та вартості робіт є письмове підтвердження з боку відповідальної особи Замовника наданого Виконавцем кошторисного розрахунку (Кошторису), в якому (яких) зазначається адреса об`єкту, назва (вид) робіт, їх перелік та перелік необхідних для виконання цих робіт матеріалів. 
Згідно з пунктом 1.5 Договору роботи виконуються із матеріалів Замовника, які передаються Виконавцю на підставі актів приймання-передачі.
Пунктом 3.1 Договору передбачено, що Виконавець зобов`язаний розпочати виконання робіт протягом 3-х днів з моменту отримання попередньої оплати та за умови отримання матеріалів, необхідних для виконання робіт, передбачених Кошторисом.
Тобто за умовами Договору початку виконання робіт мало передувати узгодження сторонами об`єму робіт, що визначалося в Кошторисі, та передання замовником підряднику матеріалів, необхідних для виконання робіт. При цьому, Договором передбачені саме письмове затвердження Замовником Кошторису та фіксація передачі матеріалів актами.
Проте в матеріалах справи відсутній кошторисний розрахунок (Кошторис), який би підтверджував погодження сторонами складу, кількості та вартості робіт, а також відсутні акти приймання-передачі матеріалів Замовника, з яких мали виконуватись роботи, як то передбачено умовами Договору.
Судова колегія погоджується із судом першої інстанції, що заява свідка ОСОБА_1 від 30.04.2025 не є належним та допустимим доказом у цій справі, на підставі якого можуть бути встановлені обставини, що мають значення для справи, оскільки відповідні викладені у ній обставини підлягають доказуванню на загальних підставах.
Так, за змістом ч.ч. 1, 2 ст. 87 ГПК України, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Також, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що здійснення замовником попередньої оплати не є підтвердженням факту реального виконання робіт по спірним актам здачі-приймання робіт (надання послуг) на вказані в них суми.
Стосовно наданих відповідачем копії Висновку № 25-72/ЕСД за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 15.05.2025 (т. 3, арк.с. 4-22) та Висновку № 25-76/ЕСД за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 08.09.2025 (т. 3, арк.с. 79-98), судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до Висновку № 25-72/ЕСД від 15.05.2025, за результатами проведеного дослідження експертом наданий наступний висновок:
«Найменування робіт їх обсяги та вартість зазначені в первинній звітній документації (актах виконаних робіт) не відповідають проектно-кошторисній документації до Договору № 01/02 від 01.02.2023 по об`єкту: виконання будівельно-монтажних робіт в магазині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Нижньодніпровська, 25. 
Невідповідність полягає у завищені вартості будівельно-монтажних робіт зазначеної в актах виконаних робіт (не прийнятих від Замовника) до кошториса погодженого Замовником) на суму 857 343,37 грн з ПДВ - 20 % (вісімсот п`ятдесят сім тисяч триста сорок три гривні 37 копійок).
В частині найменування будівельно-монтажних робіт та їх обсягів в попередньо погодженому кошторисі від Замовника не передбачалось виконання будівельних робіт по наступних приміщеннях, зазначених в актах виконаних робіт підрядника, а саме: - кабінету керівника - в частині шумозахисту стін; - усі заявлені в актах роботи щодо приміщень: - кофейні, офіс-хола другого поверху, - санвузлів другого поверху, - санвузла 3-го поверху, - хозкімнати, - сходових маршів з 1 по 3 поверх, - цокольного поверху, - кухні».
Згідно з Висновком № 25-76/ЕСД від 08.09.2025, за результатами проведеного дослідження експертом наданий наступний висновок:
«Найменування робіт їх обсяги та вартість зазначені в первинній звітній документації (актах виконаних робіт) не відповідають проектно-кошторисній документації до Договору № 01/02 від 01.02.2023 по об`єкту: виконання ремонтно-будівельних робіт в магазині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорочинська, 14-а.
Невідповідність полягає у завищені вартості будівельно-монтажних робіт зазначеної в акті виконаних робіт (в акті виконаних робіт від підрядника зазначені види робіт які відсутні в кошторисній документації та не передбачалися до виконання та оплати).
Вартість будівельно-монтажних робіт, яка підтверджена Замовником по об`єкту: виконання ремонтно-будівельних робіт в магазині за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сорочинська, 14-а становить 592 363,62 грн з ПДВ - 20 %».
Оцінивши вказані Висновки за результатами проведених експертних будівельно-технічних досліджень, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вони не є належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування в межах даної справи, з огляду на наступне.
Так, вказані експертні будівельно-технічні дослідження, як то слідує зі змісту Висновків, були проведені стосовно лише двох об`єктів (магазини за адресами: вул. Сорочинська, 14-а та Нижньодніпровська, 25) та на підставі документів, без проведення безпосереднього обстеження об`єктів ремонтно-будівельних робіт, а отже зазначені Висновки не можуть підтверджувати реальність виконаних робіт по спірним актам на дату їх складення.
За таких обставин, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд належно та всебічно дослідив спірні правовідносини між сторонами з урахуванням усіх істотних обставин, що мали місце у цих правовідносинах та впливають на правильне застосування норм матеріального права та дійшов правильного висновку про недоведення позивачем реального виконання робіт (їх обсягів та вартості) за Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №№ 43, 45, 48, 50, 51, 52, 53, 54, 57, 58, 59, 61, 63, 66, 67, 68, 69, 71, 73, 74, 75, 76 від 02.09.2024, № 31 від 18.06.2024.
При цьому, як вже зазначалось вище, Акт здачі - приймання робіт (надання послуг) № 26 від 18.10.2023 на суму 988 704,94 грн (т. 1, арк.с. 57 зі зворотного боку) підписаний Замовником та скріплений його печаткою, отже роботи по вказаному акту відповідачем були прийняті. У зв`язку із цим, позовні вимоги в частині заявленої позивачем до стягнення заборгованості за вказаним Актом, яка згідно з наданим позивачем розрахунком становить 1 224,00 грн, що також підтверджується копіями банківських виписок (т. 1, арк.с. 56 - зі зворотного боку, арк.с. 57), судом задоволені обґрунтовано.
Враховуючи усе вищевикладене, судова колегія констатує, що суд першої інстанції ухвалив обґрунтоване та законне рішення про часткове задоволення позовних вимог - на суму 1 224,00 грн, та про відмову у задоволенні іншої частини позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю з підстав, які наведені вище.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення Господарського суду Запорізької області від 30.10.2025 р. у цій справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 13.10.2025 Господарським судом Запорізької області за наслідками розгляду справи № 908/197/25 ухвалено рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» суму 1 224,00 грн заборгованості; у задоволенні іншої частини позову відмовлено.
20.10.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» у справі № 908/197/25 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат.
З положень статті 123 ГПК України слідує, що до складу судових витрат, крім судового збору, входять також витрати, пов`язані з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
В частинах 1, 2 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових втрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових втрат, за винятком сплаченого судового збору.
Суд наголошує, що процесуальним законом встановлено диспозитивну норму щодо права суду відмовити у стягненні відповідних судових витрат у разі неподання разом з першою заявою по суті спору попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які учасник справи поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зауважила, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Згідно зі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією із засад (принципів) господарського судочинства (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження принципу господарського судочинства щодо відшкодування судових витрат є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
В судовому засіданні 13.10.2025 представник відповідача до початку судових дебатів в усній формі заявив, що докази понесених відповідачем судових витрат будуть надані протягом 5 днів з дня ухвалення рішення, що відображено у протоколі судового засідання від 13.10.2025.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст.126 ГПК України).
За змістом частини 8 статті 129 ГПК України, судом на підставі поданих доказів (договорів, рахунків) встановлюється розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи.
Матеріали справи № 908/197/25 свідчать, що представництво інтересів відповідача - ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» у цій справі здійснювалось, зокрема адвокатами Залізняк Іваном Івановичем та Головко Юрієм Анатолійовичем, які діяли на підставі Ордерів серія АІ №2004619 від 19.09.2025 та серія АР № 1265825 від 19.09.2025 відповідно, виданих на підставі Договору про надання правничої допомоги № 6909 від 18.09.2025 (копії містяться в матеріалах справи).
Зі змісту п.п. 1.1, 2.1 Договору про надання правничої допомоги № 6909 від 18.09.2025, укладеного між Адвокатським об`єднанням «АРЦІНГЕР» та ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» (Клієнт), слідує, що АО «АРЦІНГЕР» зобов`язалось надати Клієнту правничу допомогу, що може час від часу запитуватися Клієнтом в усному чи письмовому вигляді, а Клієнт зобов`язався оплатити правничу допомогу та відшкодувати витрати АО «АРЦІНГЕР» у відповідності до умов цього Договору, додатків (завдань) до нього. Конкретний об`єм правничої допомоги та, у разі необхідності, порядок та строки її надання, оплата, результати правничої допомоги та/чи інші важливі умови надання конкретних правничих послуг будуть погоджені сторонами у письмовому вигляді.
У Додатку № 1 від 18.09.2025 до вказаного договору сторони погодили надання послуг (правової допомоги), зокрема, з представництва Клієнта у суді першої інстанції під час розгляду справи № 908/197/25 за позовом ТОВ «Будівельна компанія «БУДМІКС» до ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ», що включає такий обсяг: аналіз отриманих від Клієнта документів та матеріалів справи; розроблення стратегії захисту прав Клієнта; пошук, збір, аналіз необхідної доказової бази; подання необхідних процесуальних документів (пояснень, заперечень, клопотань/заяв тощо); участь в судових засіданнях (пп. 1.1 п. 1 Додатку).
Згідно з п. 2 Додатку, сторони погодили, що погодинні ставки працівників Об`єднання становлять суми у гривні еквівалентні відповідним погодинним ставкам у євро, що вказані нижче, за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним банком України на день виставлення відповідного рахунку: 250 євро/год. (у гривневому еквіваленті враховуючи ПДВ) для всіх юристів, незалежно від їх градації (далі - Погодинна ставка).
За правову допомогу, передбачену пп. 1.1. п. 1 цього Додатка, Клієнт сплачує Об`єднанню гонорар у сумі, що дорівнює 3000 євро (враховуючи ПДВ) у гривневому еквіваленті, що буде розраховано за офіційним курсом гривні до євро, встановленим Національним банком України на день виставлення рахунку (п.4 Додатку).
Відповідно до п. 12 Додатку, вартість послуг визначено, виходячи із можливості участі адвокатів у судових засіданнях в режимі відеоконференції. У разі необхідності особистої участі адвокатів у судових засіданнях безпосередньо у приміщенні суду, вартість збільшується додатково на 500 євро за кожне засідання (окремо відшкодовуються витрати на відрядження).
До заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/197/25 додані копії рахунків-фактур, виставлених АО «АРЦІНГЕР» на оплату послуг згідно п. 1.1 Додатку № 1 до Договору: № 6909/01-1 від 19.09.2025 на суму 73177,50 грн з ПДВ, № 6909/01-2 від 15.10.2025 на суму 133509,61 грн, які оплачені ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ», що підтверджується копіями платіжних інструкцій № 78416 від 19.09.2025 та № 80440 від 16.10.2025.
Також до заяви доданий документ Деталізація наданої правової допомоги у справі № 908/197/25 під час розгляду справи Господарським судом Запорізької області, в якому наведений перелік наданих послуг із зазначенням відповідних дат та витраченого на них часу, а саме:
1. Послуги надані адвокатом Залізняк І.І.: 19.09.2025 підготовка та подання клопотання про відкладення розгляду справи 1,00 год.; 30.09.2025 вивчення та аналіз матеріалів справи 8,00 год.; 01.10.2025 підготовка клопотання про долучення до матеріалів справи нотаріальних заяв свідків 1,00 год, підготовка письмових пояснень у справі 8,00 год.; 02.10.2025 підготовка клопотання про скасування заходів забезпечення позову 1,00 год; 02.10.2025 підготовка клопотання про виклик свідка - 0,25 год; 03.10.2025 підготовка клопотання про відвід колегії суддів 1,00 год; 06.10.2025 подання документів через ЕС (клопотання про виклик свідка, клопотання про скасування заходів забезпечення позову, письмові пояснення у справі) 0,83 год.; 08.10.2025 підготовка та участь у судовому засіданні у Господарському суді Запорізької області 4,00 год.; 09.10.2025 підготовка та подання клопотання про надання копій звукозаписів судових засідань у справі, оплата судового збору 0,33 год.; 13.10.2025 підготовка та участь у судовому засіданні у Господарському суду Запорізької області 3,00 год. Всього годин по працівнику 28,41 год; всього на суму 7102,50 Євро.
2. Послуги надані адвокатом Головко Ю.А.: 08.10.2025 підготовка та участь у судовому засіданні у справі у Господарському суді Запорізької області в режимі відеоконференції 1,5 год. Всього годин по працівнику 1,5 год; всього на суму 375 Євро.
Розглянувши заяву ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/197/25 про стягнення з ТОВ «Будівельна компанія «БУДМІКС» на користь ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 193765,81грн, суд першої інстанції дійшов висновку про її часткове задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
В частині 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд враховує правові висновки, що викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, в якій вказано, що домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, у межах правовідносин між якими і може розглядатися питання щодо обов`язковості такого зобов`язання. У контексті вирішення судом питання про розподіл судових витрат суд повинен оцінювати розумність витрат, їх співмірність із ціною позову, складністю справи та її значенням для позивача.
Велика Палата вказувала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії на практиці застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
З огляду на приписи ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика Європейського суду з прав людини, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії», заява № 34884/97).
У рішенні ЄСПЛ по справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України», заява №19336/04, зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У постанові від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 Велика Палата Верховного Суду, зокрема, зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (п. 128, п.134 постанови).
Відповідно до висновків, викладених у п. 119, п. 120 зазначеної постанови Великої Палати Верховного Суду, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, господарський суд враховує, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість/необхідність, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін, конкретних обставин справи та доводів сторін.
Так, місцевим господарським судом враховано, що представники ТОВ «АПЕЛЬМОН ПРАЙМ» - адвокати Адвокатського об`єднання «АРЦІНГЕР» Залізняк І.І. та Головко Ю.А. вступили у справу на стадії її розгляду по суті.
Адвокат Головко Ю.А. приймав участь в одному судовому засіданні 08.10.2025; Адвокат Залізняк І.І. приймав участь у судових засіданнях 24.09.2025, 08.10.2025, в т.ч. після оголошеної перерви до 15 год. 00 хв., 13.10.2025 (розгляд заяви про скасування заходів забезпечення позову), 13.10.2025.
При цьому судом враховані правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.05.2021 року у справі № 910/7586/19, від 01.12.2021 у справі № 641/7612/16-ц про те, що беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта, відтак, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. Отже участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Такі етапи представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. З огляду на це, такі стадії, як прибуття до суду чи іншої установ та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта.
Адвокатом Адвокатського об`єднання «АРЦІНГЕР» були складені та подані на стадії розгляду справи по суті заяви з процесуальних питань. При цьому, заяви по суті вказані адвокати не складали.
Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що надавши оцінку усім наданим доказам, з урахуванням: категорії справи № 908/197/25, яка розглядалась в порядку загального позовного провадження; ціни позову (6540028,99 грн); обсягу наданих послуг: кількості складених заяв з процесуальних питань, судових засідань в яких приймали участь представники відповідача адвокати Адвокатського об`єднання «АРЦІНГЕР»; критеріїв співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначених ч. 4 ст. 126 ГПК України, а також зважаючи на клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та часткове задоволення позову у справі, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що справедливим та співмірним є зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу до 40 000,00 грн.
Водночас судова колегія враховує, що позивачем в апеляційній скарзі не наведено жодних заперечень щодо обґрунтованості задоволеного судом першої інстанції розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу або щодо неналежності/недопустимості доказів, наданих відповідачем на підтвердження цих витрат.
Єдиною підставою скасування додаткового рішення суду першої інстанції від 30.10.2025 р. у цій справі, апелянт вважав визнання незаконним основного рішення місцевого господарського суду від 13.10.2025 року.
Враховуючи, що судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість та законність рішення місцевого господарського суду від 13.10.2025 р., з урахуванням доводів апеляційної скарги, відсутні підстави для скасування і додаткового рішення від 30.10.2025 р. у цій справі.
З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційних скарг є безпідставними та не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, оскаржувані рішення відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 13.10.2025 р. та додаткового рішення від 30.10.2025 р. у цій справі відсутні.
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 117 698,48 грн слід покласти на останнього.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС» на рішення Господарського суду Запорізької області від 13.10.2025 р. та додаткове рішення від 30.10.2025 р. у справі № 908/197/25 - залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Запорізької області від 13.10.2025 р. та додаткове рішення від 30.10.2025 р. у справі № 908/197/25 - залишити без змін.
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «БУДМІКС».
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 22.06.2026 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко 

Суддя О.Г. Іванов 

Суддя Ю.В. Фещенко